ПОЛЕЗНИ НЕЩА
Боже мой.
Има сенник над новия магазин.
Още стои и сапун по прозорците.
Е, и?
Крият нещо.
Не ми се вярва, Нети.
Мисля, че ще бъде някакъв антикварен магазин или нещо такова, това е.
Никога няма да стъпя там.
Хей, Рейдър. Как си, приятелю? Радвам се да те видя.
Здравей, Нети. - Здрасти.
Тук ли е Поли? - За Бога, естествено. Време за обяд е.
Здрасти.
Добро утро, Франк, отче Мийхън. - Здрасти, Алън.
Добър ден.
Пушена пуйка с ръж? - Днес, не.
Мисля, да опитам един от твоите специалитети за деня.
Ще взема... Какво е това? Ще взема от него. Салам...
...италианско сирене, салата, домати, майонеза и два вида горчица в джоб.
Аз не бих.
Добре, какво ще кажеш за пушена пуйка с ръж?
Добра поръчка.
Пушена пуйка, ръж! - И голямо парче от ябълковия пай на Нети.
Е, как мина деня ти досега?
Всъщност - малко откачено. Казах ли ти, че взех снимките...
"Няма да повярвате на очите си.
"Полезни неща.
"Нов магазин.
"Няма да повярвате на очите си. "
Вижте какво пише тук.
Тогава, трябва да е така.
Кой е новият собственик?
Никой не знае. Не е местен.
Не трябва ли да си на училище?
Болен съм.
Ехо?
Има ли някой тук? - Аз съм тук.
Вратата беше отключена. Не съм влязъл с взлом.
Разбира се, че е отключена. Отворено е.
Идвал си тук и преди.
Не съм. - Разбира се, че си идвал.
Никога не забравям лица.
Кой сте вие?
Казвам се Лилънд Гонт. А ти си?
Брайън Ръск.
Радвам се, да се запознаем, сър.
Аз също се радвам, на нашето запознанство млади ми господин Брайън.
Е, какво ще ти се понрави?
Понрави? - Какво ще си харесаш?
Всичко, което виждаш тук се продава, но не всичко, което се продава е изкарано тук.
В смисъл имам и мазе, нали разбираш.
Да не сте от някъде отвъд океана?
Аз съм от Акрон.
Това къде е? В Англия? - В Охайо.
Я, какво виждаме тук?
Това са Уилма Джърсик и съпругът и Пит.
Накъде мислиш, че са се запътили?
Да купят храна за фермата им за пуйки?
Печена пуйка?
Не, тя е откачалка.
Е, какво ще бъде? Уолкмен!
Велосипед. - Вече си имам велосипед.
Маратонки "Еър Джордан". - Не знам.
Разбира се, да, може би. - Не разбира се.
Това са само предмети, нали? Просто разни неща. Нищо важно.
Предполагам, че имаш някакво желание, Брайън.
Какво ще кажеш? - Желание?
Едно желание. Само едно. Което да те направи щастлив.
Какво би те направило отново щастлив? Да видим, докъде бяхме стигнали?
Да видим какво имам тук... - Мики Ментъл?
Да, малко преди ти да се родиш, нали? - Да. Имах предвид бейзболната картичка.
Искам да кажа, че ние с баща ми, колекционирахме бейзболни картички.
"Топс" или "Флиърс"?
"Топс". Имахме цялата колекция - 56 картички.
Ал Калайн, Уайти Форд, Рой Кампанела, играчи от този ранг, нали?
Събрали сме всички от янките без Мики Ментъл.
Искам да кажа, че Мус Скаурън струваше повече от 65 долара
Скаурън си е Скаурън.
Мики Ментъл. Това трябва да е към 600-700 долара.
Вие го казвате.
Мисля, че може би имам нещо, което много ще те зарадва, Брайън.
Почакай тук.
Боже мой. Погледни ми задника.
Изглеждам ужасно. - Не, изглеждаш страхотно.
Поли, помниш ли как...
...все казваше, че не приемам напълно сериозно нещата около нашата връзка?
Това е твоя апарат, нали? Съвсем не изглеждам така.
Бих се самоубила, ако изглеждам така. - Поли, аз...
Ще се омъжиш ли за мен?
Разбира се, когато най-после погледнеш сериозно на това. Ще проверя Нети.
Искам да съм сигурна, че пак няма да изгори френските пръжки и да ме разори.
Поли...
Говоря сериозно.
Мики Ментъл!
"Топс, 1956."
Подписано, "На моя добър приятел Брайън."
Чакай. Брайън - това е моето име. Невъзможно.
"С най-добри пожелания, Мики Ментъл." А сега, затвори очи, Брайън.
Затвори очи.
Е, какво ще кажеш? Колко би платил за тази картичка, Брайън?
Мики Ментъл. "Топс", 1956.
Подписано, "На моя добър приятел Брайън."
Вижте, в момента имам...
Клиентът никога не трябва да да казва на търговеца колко пари има.
Ако не можеш да излъжеш, по-добре се откажи.
Първото правило на честната търговия, млади ми господин Брайън.
Е, какво мислиш? - Още не мога да си поема дъх.
Не е толкова красив, колкото изглежда. Поръчах го от реклама по телевизията.
Лъжец.
Ще го сложиш ли? - Да.
Това означава ли "да"?
Да. Да? - Да.
Не.
95 цента!
Мисля, че постигнахме известен напредък.
Не е съвсем достатъчно, нали така? Но все пак, е интересно предложение.
Да го наречем...
...половината цена, става ли?
Да. Половината цена е 95 цента.
Цената, която ще платиш в брой.
Останата...
...останалата половина е нещо като договор. Разбираш ли?
Договор? - Шега. Нещо като малка лудория.
Не става дума за голяма сделка. Никой няма да търси нищо от теб.
Обещавам.
Помниш ли онази жена, която видяхме да купува храна на улицата?
Да, Уилма Джърсик. Жената от фермата за пуйки.
Знаеш ли къде живее?
Вън от колата.
Казах, "Излез от колата."
Веднага.
Това твоето име ли е на проклетата квитанция, Риджуик или просто е някаква шега?
Паркирал си на забранено място. - На какво?
Не можеш да идваш тук... - На какво?
На място за инвалиди. Колко пъти да ти казвеме, Бъстър...
Как ме нарече? Бъстър ли ме нарече?
Ако пак ми посегнеш, ще те затворя в килията! И не се будалкам!
Аз съм Данфорт! Данфорт Кийтън III...
...къде е шерифа на тоя пиклив град.
Мога да те измета от тук само за... Анулирай я веднага.
Преча ли ви, Норис? - Аз му казах да напише квитанцията.
О, извинете, грешката е моя.
За Бога, Дан, какво по дяволите ти става днес?
Нищо не ми става! Писна ми от надути лайнарчета.
Бъзливи задници... - Стига!
Опитвам се да направя още нещо за това място. Направил съм много за този град.
Всъщност, аз съм този град. Омръзна ми от цялото това проклето преследване.
Не те преследвам, Данфорт. - Той ме нарече Бъстър!
Нали, разбираш как се чувствам. - Е, тогава ще се извини.
Нали така, Норис?
Не съм сигурен, дали ще го направя. - Ще го направиш.
Веднага.
Съжалявам.
Съжалявам, че те нарекох Бъстър. - Да, маминото. Ти лигаво гъзо...
Млъквай, нещастен тлъст духач, скапан търговец на тъпи стари таратайки.
Яхти, тъпако!
Продавам качествени малко употребявани яхти, нещастен шибаняк...
Млъкнете! Млъкнете!
Когато дойдох тук си мислех: "Страхотно! Вече съм далеч от големия град. "
На това място хората няма да се псуват помежду си всеки ден.
Тук. може би най-голямата трагедия ще бъде да свалиш някоя котка от някое дърво.
Но... забрави! Навсякъде всички са полудели!
Мисля, че вие момчета сте на път да се избиете един друг.
Някой от вас ще убие другия, но който остане жив, ще го хвърля зад решетките.
Можеш да го направиш. Знам, че можеш. Хайде, няма да те ухапе.
Но, какво да кажа?
Ще се представиш. "Здрасти. Аз съм Нети."
И после?
Тръгвай, Нети. Ще се оправиш.
Хайде.
Здрасти. Аз съм Нети.
Благодаря.
Това е от 19 век, госпожо. Извинете.
Радвайте се на покупките си уважаеми дами.
Какво е това? Някакво старо длето?
Било е на един майстор на мебели от Версайския дворец...
...по времето на Луи XVI.
Виж това, Пит. Изглежда доста старо.
Аха.
Господи. Мисля, че нямаме място за още един обитател.
Здрасти. Казвам се Нети.
Това тъпо псе пак лае по мен...
...Но този път няма да се оплаквам на шерифа.
Направо ще дойда и ще го одера живо. - Но, моля ви за бога, не тук ако обичате!
Изхвърлете протестантския и задник от тук. - Не, не бих го направил.
Скъпи дами, нека всички бъдем приятели. Можем да бъдем приятели, нали?
Не и в този живот.
Моля ви не тук.
Съжалявам. Извинете!
Госпожо, Джърсик!
Вземете я, хайде, няма проблем.
Не се притеснявайте, госпожице Коб.
Преди години имах същата. Но за съжаление се счупи.
Съпругът ми... - Съпругът ви?
А, значи вие сте госпожа Коб.
Да, Джордж почина неотдавна.
Отиде си без време. - Съжалявам за това, госпожо.
Не се тревожете. Изминаха 7 години, откакто той...
Убийството е ужасно нещо.
Не исках да стане така. - Разбира се, че не.
Вие не сте човекът, който грабна онази вилица...
...и я заби в гърлото на г-н Коб. Тръгвате ли си, госпожо Робъртс?
Вижте, трябва да си помисля. Все пак, това са доста пари.
Помислете си, госпожо. Аз също ще си помисля.
Вие ли го изпекохте?
Разбира се.
Домашно приготвен с пресни ябълки от градините на Мейфлауър.
Моята работодателка - Поли Чалмърс го изпраща.
Хайде. Вземете я.
Страхувам се, че пак ще я изпусна. - Няма да я изпуснете.
Елате, госпожо Коб.
Седнете.
Чуйте.
Понякога ми се струва, че чувам едвам доловим смях.
Харесваш ми, Нетишия.
Няма да ти крещя, както Джордж го правеше.
Тъпачка!
Не!
Мисля, че трябва да е твоя, Нетишия.
Трябва да се връщам на работа.
Ще се видим отново. Ще се отбия да хапна някой път.
Господин Кийтън обядва там всеки ден, нали?
Да. Данфорт Кийтън.
Но зад гърба му всички го наричат Бъстър.
И защо?
Не зная.
Може би някой, трябва да спретне някой номер на Бъстър.
Да го научи да бъде любезен.
Моят съпруг, ми спряташе доста номера.
Сигурно е забавно да спретнеш номер на някой друг, нали.
Никой, няма да разбере, че си била ти, обещавам ти.
Добре дошли в "Полезни неща".
Алън Пънгборн.
Аз съм шерифът по тези места. - Лилънд Гонт, аз съм собственикът тук.
Е, какво мога да ви предложа, шерифе? - На мен?
О, нищо. Имам си всичко, което ми трябва, благодаря.
Съгласен съм.
Какво ще кажете за едно парче пай? Годеницата ви, г-ца Чалмърс го изпрати.
Годеницата ми? - Много красиво момиче.
Вие сте истински щастливец, шерифе. Момент, сега се връщам.
Господи. Ще ми се да имаше малко от онова сирене "Чедър".
Но на харизан кон подковите не се гледат, нали така?
Сигурен ли сте, че не сме се срещали някъде преди?
Какво? Ние двамата?
Може би някъде в големия град.
Изглеждаш ми познат, Ал.
Всъщност, не изглеждаш местен.
Извинявай, че го казвам но, ти също не изглеждаш местен, Лилънд.
Е, от къде си?
Охайо.
Аркон, ако трябва да бъда по-точен.
Питсбърг.
Аз съм от Питсбърг.
И, защо си тръгна от там, Ал?
Бях ченге там, беше ми писнало от всички гадости, които се случваха всеки ден.
Един ден просто не издържах.
Ударих онзи тип.
Малко по-силно отколкото трябваше.
Предполагам, че е имал нужда от укротяване.
Да, но все пак не беше редно.
Разбира се, че не е.
Да. След това си тръгнах и ето ме тук.
Също и мен.
"КАЖЕТЕ НЕ НА ДЯВОЛА"
Преподобни. - Шерифе.
Алън, благодаря ти, че се отби! - Добър ден, отче.
Здравейте, шерифе. - Намерих това в пощата тази сутрин.
"Слушайте, скумрии такива."
Извинете. - "Опитахме се да се разберем с вас...
"... но нямаше смисъл. Примирихме се с католическото ви идолопоклонничество...
"... примирихме се дори с безнравствените ви литургии за вавилонската курва...
"... но този път отидохте твърде далеч."
"Вавилонска курва." Искам да кажа, опазил Бог.
"Послушайте съвета ни. Откажете се от плана си да превърнете града...
"... в свърталище на крадци и комарджии, или се пригответе да опитате вкуса на сярата.
"'Нечестивите ще се върнат в пъкъла.' Псалми 9:17.
"Загриженото Баптистко общество на Кесъл Рок."
Това е този идиот, преподобния Уили Роуз.
Може би трябва да махнеш това име "Нощно казино."
За бога, Алън. Това е само безобиден хазарт с благотворителна цел.
Искам да кажа, че не знам, защо това притеснява Баптистите.
Ще говоря с препод...
Когато бях млад, хората живееха по-спокойно!
Ще отида да говоря с него. Ще разбера какво се крие зад всичко това.
Направи го, Алън.
И когато го направиш, кажи на Роуз, че ако се опитва да ни раздруса...
... ще разбере колко силно и ние "скумриите" можем да друсаме!
Пит, донеси ми един пуяк от кошарата! Чувствам се като пуйка тази вечер.
Всяка вечер се чувстваш като пуйка, Уилма.
Уилма!
Какво има? - Кал!
Кал и лайна! Проклети пуешки лайна!
Защо някой би направил такова нещо?
Защото и казах, че ще убия псето. - Казала си? На кого?
Да, момент така. За теб е. - За мен?
Ето с квадратния ключ. Всичките врати.
Не забравяй лампите. Хайде, ще се справиш. Всичко ще е наред.
Ще се видим сутринта. - Лека нощ.
Здрасти. Нети е.
Знам какво си направила побъркана кучко!
Какво съм направила?
Най-голямата грешка, която си правила някога е да почнеш се ебаваш с мен.
Ще те накарам да си платиш за това, разбра ли? Ти и твоя помияр!
Да не си посмяла! Престани, да се занимаваш с мен и с моя Рейдър!
Той е добро куче! - Няма да разбереш от къде ти е дошло!
Звучи като гърчещ се скапан епилептик.
Аха.
Недей да риташ грамофона, Хю.
Чуваш ли?
Как вървят нещата на хиподрума, Дан? Не започнаха ли конете, да тичат както ти се иска?
Всеки път, Хенри. Всеки път, по дяволите.
Ще ритам до скъсване тая бракма, Хенри, мисля, че още не си я оправил.
Добре. Достатъчно. Изхвърчаш от тук.
Върни ми ги.
Някой от вас ще ходи ли до Кесъл Хил, момчета? Хю има нужда от помощ.
Розов комбинезон, това му трябва на Хю.
За да може като един истински градски чиновник, да се прави на шут.
Аха.
Хубаво е човек да има приятели.
Знаеш ли, Хенри? Правят го нощем.
Влизат в дома ти и прибират, всички огледала...
...и на тяхно място слагат парчета огледални стъкла с монтирана камера от другата страна.
След това те наблюдават, и ти се присмиват.
Записват всяка дума, която казваш.
Да.
О, измокрил си се до кости. - Изхвърлиха ме!
Съжалявам. - Хайде.
Нека ти помогна, да съблечеш това преди да си пипнал някоя пневмония.
Имаш много хубаво яке, там на витрината.
Класика - от началото на 50-те. Топли като реотан. Сухо и удобно.
Имах същото, когато бях в гимназията, тогава бях нехранимайко.
Когато бях малко момче.
Обзалагам се, че има хора в този скапан град...
... които не биха повярвали, че някога си бил малко момче.
Да, знам. Но не е честно. Бях упорит.
Но не достатъчно. И за това те смачкаха.
Погребаха онова прекрасно момче вътре в теб.
Кое момче? - Ето това.
Намерихме го, Хю.
С теб ще го възкресим.
Защото, изведнъж се оказва, че отново е 1955-та.
Това беше най-прекрасния миг, от най-хубавия ден в живота ми.
Господи, обичах това яке. - Кое яке? Това ли?
Това яке, Хю. Можеш да се върнеш назад.
Да поемеш отново нещата в свои ръце.
Господи, още е толкова хубаво.
Кажи ми, Хю, случайно да познаваш...
... онази приятна дама Нети Коб?
Разбира се. Това е оная откачена нещастница, дето пречука съпруга си.
Колко ще искаш за якето?
Г-н, Гонт? - Тук съм.
Аз съм преподобния Роуз, сър, от Баптистката църква в Кесъл Рок.
Мога ли да използвам възможността да ви приветствам с добре дошъл в Кесъл Рок...
...от името на нашата църква?
Защо не? - Отлично.
Извинете ме за нахалството, сър, но каква вяра изповядвате?
Вяра? - Религия.
Не сте католик, нали? - Може би искате да кажете,...
... че не съм обвързан с никаква религия. - Знаех си!
Тогава, сигурно няма да възразите, ако ви помоля да залепите това на витрината си.
Не бих могъл да го направя.
Разбирате ли, аз съм като вас, тук съм, за да бъда полезен на всички.
Но все пак като компенсация...
...сигурно бих могъл да ви предложа нещо, нещо от което може би се интересувате.
Какво ще кажете за произведения на изкуството например?
Какви предпочитате, преподобни? Азиатски, римски?
Това е от 2-ри век, преподобни.
Св. Августин ли беше казал: "Пречисти ме, O, Боже пречисти ме.
"Но не сега, не още"?
Отче.
Преподобни.
"Хартиени торбички и връвчици за пристягане...
"Това са едни от любимите ми неща"
Да. Много съм развълнувана. Благодаря ви, г-н Гонт.
"Островът на съкровищата". Всъщност, това е първото издание.
Подписано лично от Робърт Луис Стивънсън.
Великолепно. - Разгледайте я.
Ако ви е прекалено топло, г-н Джуит, просто ми кажете.
Мисля, че имам навика да затоплям малко повече.
Здравейте, г-це Чалмърс.
Боже мой. Какво има? - От къде...
От колко време сте тук?
Щеше ми се да пийна чаша кафе. Не съм разбрал, че сте затворили.
Кафе? Разбира се, няма проблем.
Вие сте г-н Гонт. - А вие сте Поли Чалмърс.
Извинете, но избягвам ръкостисканията. Имам...
Артрит. Простете ми. Забравих.
Имате проблеми с него напоследък, нали така?
Да. Откъде знаете?
Нети ми каза.
Вземете.
Приемете го като благодарност за невероятния пай, който ми изпратихте.
Господи.
Мисля, че до сега не съм пил по-хубаво кафе от това.
Между другото, дали не ви се намира някоя и друга поничка?
Или нещо, което бих могъл да си топна в кафето, г-це Чалмърс?
Моля ви, нали ще сме съседи. Защо просто не ме наричате Поли?
Давай.
О, не! Не! Не! По дяволите!
Аз съм, Дан. - За Бога! Какво правиш по дяволите?
Не се промъквай така около мен - изкара ми акъла бе човек.
Остави пистолета, Дан. - Да.
За малко щеше да ме изпуснеш. Тъкмо се канех да излизам.
Е, какво мога да направя за теб? - Днес ми се обади щатския ревизор.
И?
Другата седмица ще има събрание на финансовата комисия - ще се обсъжда бюджета.
Да, знам. Записал съм си. - Искат да си там.
Искат също, да им представя всички архивни документи от кметството.
Да, знам ги тия копелета. Сякаш са тръгнали на лов за голяма риба.
Какво става, по дяволите?
Напоследък не ми върви особено на хиподрума, човече.
За това взех назаем малко пари от градския паричен фонд, за да покрия част от загубите.
За Бога, Дан.
Но, ще ги върна, не се тревожи. Ще ги върна преди следващата седмица.
Кълна се, човече. - За колко пари става въпрос?
20 000 долара. - 20 000 долара? Господи!
Виж, ще говоря с моя банков дилър в Бостън да ми заеме малко пари и ще ги върна.
Кога?
През следващите няколко дни. След 2 дни, 4 дни, другата седмица.
Четири дни?
Няма проблеми.
Ще ги баламосаш нещо заради мен, нали?
Да. Добре. До понеделник... - Няма проблем, много ти благодаря...
Повярвай ми, ще ти се реванширам. - Как ли пък не. Просто върни парите, Дан.
Исках да кажа, че ако искаш ще ти дам оферта за някоя яхта нищо друго, кълна се.
Само кажи. Мога да предложа и на Поли.
Ще направя специална оферта за нея... - Понеделник!
Как е моето момче?
Имаш нещо, което е мое, Брайън, нещо за което не си се издължил до край.
Но, нали каза, че мога да я взема, ако... - Всъщност договорката още не е приключила...
... докато г-н Гонт не каже, че е.
Да! Супер е по дяволите?
Направо страхотно. - Повече от страхотно.
Може ли да... - Внимателно. Вижте, това не е обикновена играчка.
Тогава какво е? - Човекът, който ми я продаде...
... каза, че баща му е натрупал цялото им семейно богатство от тази играчка.
Всяка сутрин той взимал бланките за надбягванията, които щяли се състоят в този ден...
... и ги разигравал още преди да са започнали...
...едно по едно, с помощта на тази машинка.
Той наричал всички коне от машинката, с имената, които били публикувани във вестника...
... като просто ги докосвал и шепнел.
Имена. - "Сайтелън".
"Сии Бискит", "Уел Ауей"...
"Сеатъл Слу". - "Мен О' Уор".
Все имена, които трябвало да се състезават през този ден.
Навивал машинката и я пускал.
Пускал всички тези писти тук!
"Нортън Денсър".
Осем, десет, стотици състезания.
След това отивал направо на хиподрума, и залагал на тези коне...
... които са спечелили състезанието тук на тази удивителна японска играчка.
Трупал камари от пари в брой, Дан. Огромни камари пари. В брой.
Камари от пари.
Колко искаш?
Добър ден.
Добро утро, Отче. - Отче.
Какво ще обичате? - Кафе - другото го знаете.
Хей, Цирей Коб.
Каква е тая пъпка на цицата ти? - Ти си луда.
Остави ме на мира! - Успокой се, Нети.
Остави ножа.
Остави го.
Добре, Уилма. Какво ще поръчаш?
Куче с ръж, малка чаша кучешка гной и две хубави кучешки очички.
Защо просто не поръчаш или просто не излезеш? - Уилма.
По дяволите. - Всичко е наред.
Ще поговоря с нея.
"Ейприл Дрийминг", "Джънкшън Салют".
"Шиз А Хел Рейзър".
"Тамис Уондър", "Изи Суип".
Това е моето момче.
Да, супер. Хайде сладурчета. Готови ли сте? Хайде да направим едно хубаво състезание.
Старт!
Почти наравно!
Да! "Тамис Уондър"!
А, сега да видим и "Лов Май Мартинс", "Трентиър"...
..."Даутърс Ридж", "Рънкаду"...
..."Джордж" и "Кънфюз Сайн".
Малките ми сладурчета. Добре, приятелчета. Тръгвайте.
Донесете парички на татко!
Ето го, белия, червения. - Данфорт?
И зеления. Господи, прекрасни са.
О, погледни какви прекрасни кончета! Тичай, по-бързо, тичай! Хайде!
Хайде. Хайде, кончета. Кой ще победи сега?
Данфорт? - По дяволите! Изчезвай!
Ще изляза, като приключа.
Няма ли да ходиш на работа? - Аз съм на работа, по дяволите!
Искаш ли да отида до сладкарницата...
...и да взема малко понички с мед?
Да. Понички с мед.
Да, тоалетна хартия, кърпички за нос, каквото искаш. Само ме остави на мира!
Готови ли сте вече? Ще направим едно супер състезание. Старт! Тръгват, отдалечават се!
Приближават се.
Това ще е лесна победа! Да! Хайде, хайде!
Да!
Добро момче. Седни.
Мама трябва да излезе, за да свърши някои неща за г-н Гонт...
... преди да се е стъмнило.
Но, ти не се тревожи.
От сега нататък, мама ще заключва всички врати в къщи.
Стой мирен.
Прекрасен ден.
Хайде, милички.
"Публиката е развълнувана. Ще хвърля Брайън Ръск.
Дами и господа, Брайън е истинска сензация"...
..."Брайън Ръск! Човекът-легенда! Днес е просто неотразим."...
Господи.
Добри момичета.
Даа.
А, сега нека се позабавляваме.
Рейдър!
Хей, приятелче!
Рейдър. Как я караш, приятелю?
Добро куче. Да. Нали?
Сладък си, като малка буболечка, нали така?
Да. Така е.
И знаеш ли какво си имам? Имам си едно прекрасно якенце.
Да, да.
И знаеш ли?
Мисля, да продължа да си го имам.
Обикаляйте, хайде жълти, бели, розови...
"Пънки Бой". Даа.
"Гаско Тъндър", "Хъдид Лейди", "М-р П", "Лотса Лък", и "Роузи Д"...
"... "Пънки Бой", "Рейз Дъ Дед", "Франки Дъ Нейм", "Гив Ми Шелтър"...
..."Съдън Фейм".
Господи! Ще го убия! По дяволите, ще го убия!
Риджуик!
Рейдър?
Мама се прибра.
Рейд?
Какво става по дяволите?
Мръсна кучка!
Ти уби кучето ми, кучко!
А ти ми прецака микровълновата фурна, побъркан боклук!
Уилма?
Видя ли прозорците?
Всички са счупени!
Уилма? Добре ли си?
Хайде, кучко.
Направи го, ако ти стиска.
Уилма.
Няма нищо по-освежаващо от прохладен есенен ден в Нова Англия.
Съгласна ли си? - Г-н, Гонт...
Лиланд.
Извинявай. Дори не мога да мисля.
Повярвай ми, Поли знам, че те боли и за това мисля да те разсея с един приятен разговор.
Ще ти дам това, за което те повиках и след това можеш да се върнеш в къщи.
Да ми дадеш? - Малко или много, да.
Но нека да го оставим за после, става ли?
Не вали, а направо се лее.
Преследват ме.
Г-н, Кийтън качете се горе в апартамента ми. Направете си чаша освежителен чай.
Ще дойда при вас след минута. - Нямам толкова време.
Качете се горе.
Странно. До преди малко всичко беше наред.
И малко преди да се обадиш, започнаха да се подуват...
Знам доста неща за миналото.
Това тук е много, много старо.
Египетско е.
Не е по-старо от пирамидите, но все... - Ще ми донесеш ли чаша вода?
Трябва да си пия хапчетата. - Да, разбира се, след малко.
Наричат го Азка.
Използвали са го Бенкалите. Бяла магия.
Казват, че лекувало болката. - Да. Моля те, трябва да си взема хапчетата.
Виж, наистина не съм суеверна. - Няма значение, Поли. Все пак.
Съжалявам. Сигурно е от бурята.
Каква буря?
Уверявам те, че скоро ще има такава.
Пъхни го под блузата си. Носи го близо до гърдите, Поли.
О, ръцете ми. Не мога дори да си откопчея блузата.
Никога не трябва да го сваляш, Поли.
Никога.
Жестоко двойно убийство или странен начин за отмъщение?
Шерифът Алън Пънгборн все още не може да даде конкретни отговори.
Не ми казвай. Били са в къщата ти.
Изпратили са Норис Риджуик. - Да. От къде знаеш?
О, те са толкова предвидими.
Дойдох за съвет.
Мисля, че трябва да убия Норис Риджуик.
Не, Дан. Това само ще ги улесни.
Те са тук заради теб, искат да те преследват като диво животно.
Убиец на ченге. Разбира се, че не. Те биха отпразнували това.
Ще пресушат всичкия ликьор от кабинета на шерифа.
След това ще отидат на Градското гробище и ще се изпикаят върху гроба ти.
По дяволите.
Мразя това място.
Мразя и хората тук. - Но, Дан, те са част от него.
Знаеш го.
Всички твои познати, всички твои, така наречени приятели.
Да и шерифа Пънгборн, макар, че той е главатаря тук.
Той не е от този град, Дан, дошъл е просто, за да го завземе.
И уверявам те, много би се зарадвал, ако му играеш по свирката.
Какво трябва да направя тогава? - Нищо.
Ще задържа пистолета за сега. За да те предпазя от самия теб.
Просто отиди на надбягванията тази вечер, Дан и спечели някоя и друга пачка.
Всявай обърканост и несигурност в редиците на врага, съгласен ли си?
Да.
Обърканост и несигурност.
Така те искам.
А междувременно...
...аз ще подготвя моя план.
и когато настъпи подходящия момент...
...ще ти кажа какво трябва да направиш, Данфорт...
... това е за теб, Дан. Наздраве.
'О, всемогъщи, Боже
...чуй молитвите ни за твоята рабиня Уилма...
...която ти прибра при себе си.
Дай и мир, светлина и любов.
Пази я по пътя и към вратите на смъртта...
...и приеми душата и в светите Ти места, озари я с Твойта свещенна светлина...'
"Господ е моят пастир.
"Той ме кара да коленича сред зелените поля.
"Той ме води край спокойните води.
"Той възкресява душата ми.
"Той ме води по пътя на справедливоста...
"Докато бродя из долината... "
Моля ви, стойте настрани.
Искам да говоря с шерифа. - Точно сега, шерифа е доста зает, синко.
Случайно, да си видял какво се е случило тук?
Не.
А, имаш ли представа, кой може да е хвърлил тези ябълки?
Не. - Е, тогава по-добре се прибирай в къщи.
Внимавай, момче.
Спокойно.
Спокойно, Брайън.
Защо са го направили според теб?
Не питаш този когото трябва. Вече никой не мога да разбера.
Е, кое си избираш - ножа или сатъра?
Не мога да повярвам, че никой не е чул или видял нещо.
Добро утро, Норис. - Добре е, че дойде, Риджуик.
Ходих до Нети тази сутрин. Намерих това зад къщата.
Да. Обзалагам се, че Уилма е заклала кучето...
...с този нож.
Браво, заместник. Добра работа. Изпрати го за отпечатъци.
Залагам 10 към 1, че няма да са на Уилма. - Защо?
Искам да кажа, че ако предположим, че Нети е хвърлила ябълките, то тогава
Защото, Нети не е хвърлила ябълките. Ти би ли отишъл да убиваш някого...
...като преди това загубиш половин час, за да му чупиш прозорците?
Ако Нети не е хвърлила ябълките, кой тогава го е направил?
Може би същия, който е убил и проклетото куче.
Къде отиваш? - Ще отида да се видя с Брайън Ръск.
Искам да поразпиташ наоколо. някой може да е видя нещо.
Не те будалкам. Това е най-отвратителното убийство, което съм виждал през тези 6 години.
По-отвратително дори от онова на онази жена с мелачката за месо.
Не искам и да знам за него. - Ало, тук е полицейското управление.
Съжалявам, Отче. Няма го в момента. - За мен ли е?
Ще му предам. Благодаря. Нямам и най-малка представа какво е, Норис.
Мисля, че е подарък или нещо такова. Защо не вземеш да го отвориш?
По дяволите! Шибана работа! Махнете го!
Махнете го! - Спокойно, Норис.
Мамка му! - Виж има и картичка вътре.
Дай да видя. - "Забраненото място сега е твое."
Бъстър. Този кучи син!
Мамка му! - Трябваше първо да прочетеш картичката.
Брайън, тук ли си?
Здрасти, Брайън. Мисля, че се опита да ми кажеш нещо снощи...
...докато бяхме във фермата на Уилма, нали така?
Какво искаше да ми кажеш?
Вече няма значение.
Какво те тревожи, синко?
Не бива да се страхуваш. - Не се страхувам.
Това са глупости, хайде.
Виж, Алън, той е чудовище. - Какво? Кой?
Снощи го сънувах, наистина е чудовище.
Понякога, когато човек говори за страшните неща, те си отиват.
Не. Не и чудовищата.
Дори и чудовищата, Брай.
Не се приближавай повече.
Ще се изцапаш.
Хайде, Брайън. Успокой се.
Спокойно.
Кажи ми от какво се страхуваш, и ти обещавам, че ще се справим с това.
Не.
Късно е вече. Трябва да вървя. Трябва да вървя в Ада!
Какво искаш да кажеш?
Недей да ходиш в онзи магазин.
Дори не се доближавай до него! - Добре, няма обещавам.
Никога няма да ходя там. Но, за кой магазин става дума?
"Полезни неща"?
Това е отровно място.
Той е отровен човек.
Кой е отровен човек?
Г-н Гонт.
Той просто не е човек.
Мики Ментъл.
1956.
Подписана е специално за теб.
Май е твоя, а?
Приятелю, мисля, че не трябва да губиш нещо такова, ценно.
Мики Ментъл е тъп!
Задник!
Е, това беше. Изхвърчаш от тук!
Внимавай с якето, Хенри! - Този път наистина изхвърчаш.
Нещастен боклук!
Ще му подпаля задника на тоя в понеделник.
И всеки, който се ебава като него ще си го получи.
Изчезвай от тук!
Копеле!
Какво се е случило, Алън? - Брайън Ръск, опита да се самоубие.
Господи.
Жив е.
Но, добре, че бях там, за да му попреча.
11-годишно момче се опита да си тегли куршума, за бога.
Но, защо? - Нямам представа.
Поли, Нети казвала ли ти е...
... нещо за г-н Гонт? Нещо странно?
За какво говориш?
Имаш ли аспирин? Ще ми се пръсне главата.
Хенри Булфорт.
Това копеле наряза гумите на колата ми.
... изхвърли ме вън на дъжда, заедно с хубавото ми якенце.
Може би, вече е време да се погрижиш за Хенри...
... веднъж за винаги, Хю.
Веднъж за винаги? - Да.
Не се страхувай, Хю. Оръжието не убива хората.
Човекът ги убива.
Отдавна съм в тези неща, Хю.
Когато започнах, бях просто един беден пътуващ търговец...
...скитащ по далечни и мрачни земи.
Винаги в движение. Идващ и заминаващ.
Азия, Анадола...
...Палестина, Македония...
... и така година след година.
Но в крайна сметка, винаги съм предлагал оръжия.
А, те винаги ги купуваха.
И разбира се, аз си тръгвах, още преди да са разбрали...
...какво всъщност са си купили.
О, Господи.
Младият дърводелец от Назарет?
Да, разбира се, познавах го добре. Добър момък.
Но умря нелепо.
Какво е това? Гонт ли ти го даде?
Не, не ми го е дал. - Лекува болката, нали?
Свали го. Това е болест, която само изглежда като лекарство.
Да не си луд?
Свали го. Искам да видя, какво има в това чудо.
Не!
За бога.
Какво ти става? Не искаш ли да се чувствам по-добре?
Ще се успокоиш ли? - Не ти се успокой. Това са си моите ръце.
Не си единствения, който не може да заспива нощем.
Не си единственния с мазоли по ръцете.
Да, и единствения, който взима конски дози "Перкодан".
Ало.
Да, тук е. Почакай за момент.
Ало?
Добре. Така си и знаех. Благодаря.
Г-н Лилънд Гонт никога не се е занимавал с бизнес в Аркон, Охайо.
Проверил си го?
Той е мошеник, дори нещо по-лошо. Станаха две убийства...
...и един опит за самоубийство през последните 48 часа, в това тихо градче...
...и мисля, че Гонт има пръст в тази работа. - Уилма Джърсик уби Нети.
Брайън искаше да се самоубие. Сам го видя.
Къде отиваш? Вали като из ведро. - Супер. Значи ще си е вкъщи.
Сложи го.
Сложи го пак, Поли. И болката ще престане.
Обещавам ти.
Какво има вътре? Искам да знам.
Ужасно съжалявам. Не мога да ти кажа.
Ще развали купона, нали така?
20 долара.
Не е ли приемлива цена, за това да се отървеш от болката?
Портфейла ми.
20 долара.
И малка услуга, разбира се.
Каква услуга?
Той е лъжец. - Не, не е.
А също и крадец. - Не.
Твоят Алън и стария Кийтън...
...крадат пари от градската хазна, скъпа моя.
А, ревизора е по петите им.
Провери в яхтата му, ако не ми вярваш.
Той иска да те накара да страдаш.
Послушай ме...
...и вече никога няма да те боли, Поли.
Когато всичко е вече загубено...
...не е ли по-добре за една млада жена като теб, да запази поне гордоста си...
...да има нещо, което да съхрани, за да не се чувства напълно празна?
Хайде, Поли.
Винаги съм се възхищавал от жени, които носят много гордост в себе си.
Поли, искам да ти кажа, че е истинско удоволствие...
...да работи с теб човек.
Алън?
Събуди се. - Мамка му. За бога, Алън.
Той е бил там. Всеки път е бил там. - Какво? Кой?
Погледни.
Англия, Охайо, Хонолулу, Чикаго, Сакременто...
...Куба, Кесъл Рок.
Кой? Кой и къде е бил? - Гонт. Г-н Лилънд Гонт.
Всеки път, по дяволите. - Стига, Алън. Това е от 1894?
Полицейското управление. - Поли е, Алън.
Къде си, Поли? Опитах се да се свържа с теб.
На твоята яхта съм. Как си могъл? - Как съм могъл, какво?
Искам да го намерите. Обади се на Анди и Джон. Извикайте специалните отряди.
Дръжте под око Дан Кийтън и Хю Прийст.
Извинявай. Какво казваш? - Намерих парите, Алън.
Чакай малко. Какви пари? - Парите, които с Дан Кийтън...
...сте откраднали от градската хазна.
Чакай, чакай. За какво говориш, Поли?
Мога да събера две и две, Алън. Не съм глупава.
Чух те, когато каза на Дан, че ще баламосаш ревизора.
Видях ви в неговия офис.
А, в момента седя сред купчина долари разпилени по бюрото ти, Алън.
Кой ти напълни главата с всички тия глупости?
Говорила си с Гонт, значи? Чуй ме, Поли.
Не знам какво си намерила, но дори и да съм взел някакви пари...
...мислиш ли, че бих ги оставил да се въргалят по бюрото ми?
Този човек е злодей.
Не се доближавай до него. Той е чудовището на Брайън.
Някак си... Намерих разни вестници, Поли.
Той не е човешко същество.
Анди, Норис е. Чуй ме. Тръгвай веднага към офиса.
Не ме питай защо. Просто ела.
Поли, чуй ме. Стой там, става ли?
Стой там. След малко идвам при теб, окей?
Прибирам се.
Чакай малко. Какво искаш да кажеш с това, "Той е чудовище?"
Видях го тоя тип, Алън. Та той прилича на чичо ми, безобиден е.
Колата ми!
Копеле мръсно!
Ще те пипна! Всички ще ви пипна!
Това е за теб, тлъст боклук.
Мамка му! По дяволите!
Слушай! Мислиш че не знам, а...
...че не знам за шибаните квитанции със скапаното ти име на тях?
Проклет, кучи син!
Ти! Тоя гаден чекиджия работи за теб!
Гадно копеле!
Дал си пистолета си на това малко момче. Какво по дяволите си мислиш, че правиш, Кийтън?
Норис, жив ли си още?
Можеш ли да се справиш с това?
Поеми дълбоко въздух. Окей, добре ли си? Как си? Погледни ме.
Да! - Съвземи се, по дяволите.
Затвори тоя кучи син. Трябва да се видя с Поли.
Най-после насаме.
Скапан лайнар.
Не съм лайнар! - Млъквай!
Това е за подаръка, дето ми изпрати. - Не!
Не. Недей - Бъстър.
Хвана се.
Поли.
Тук ли си?
Пол?
Мъртъл!
Хайде, де!
Мътръл!
Помислих, че си умряла в тоалетната.
Данфорт.
Какво има? - Нищо няма.
Нещата са по-прекрасни от всякога.
Просто имам нужда от малко помощ.
Данфорт, закопчан си за вратата с белезници. - Така ли? Ама ти си била гений.
Хайде, ще ми дадеш ли оная ножовка?
Какво си направил? - Не. Не ножовката.
По-добре ми дай чука и онази голямата отверка.
Хайде, малоумнице!
Къде си мислиш, че отиваш? - Но, Данфорт, не мога да взема...
Това е бормашина. Бормашина ли ти поисках?
Защо, не искаш да ми помогнеш? - Данфорт, не мога да...
Струва ми се, че искаш да те пусна...
...за да отидеш и да им се обадиш.
Това е отверката. Какво ще кажеш да опитаме сега и с чука, а?
Да.
Данфорт, нарушил си закона, нали?
Дали съм нарушил закона?
А, ти, Мъртъл? Ти наруши ли закона?
Спа ли с него, за да ме унижиш?
Кой? Какво да съм направила? - Норис Риджуик...
Чукахте се и след това налепихте...
...всичките тези скапани квитанции навсякъде из къщата ми, нали?
Не. И това е нашата къща, Бъстър.
Спрете да ме гледате, по дяволите!
Кой си ти!?
Аз съм, Дан. Това е гласът на твоя господар. Как я караш?
Убих жена си. Това е лошо, нали?
Не исках да се случи. - Стават такива неща.
А, тя заслужаваше ли го? - Не знам. Аз наистина я обичах.
Понякога настъпва такъв момент, когато се налага да нараним тези, които обичаме, Дан.
Трудно ми е да си представя Данфорт Кийтън да направи нещо лошо на някой...
...който не го е заслужил. Ти не си такъв човек, нали, Дан?
Не.
Вече не съм толкова сигурен. - Стегни се, Данфорт.
Не е хубаво цялото това самосъжаление.
Защо не се качиш на колата, и да дойдеш да се видим?
Имам нещо за теб. Мисля, че много ще му се зарадваш.
"Света Дево, майко Христова."
"Моли се за нас грешниците, сега и в часа на нашата смърт. Амин."
Здравей, Хенри.
Здрасти, Хю.
Амин.
"Света Дево, майко Христова, моли се за нас грешниците, сега...
"...и в часа на нашата смърт. Амин."
С кого говориш, Дан? - С Господ, с Господ.
В мое присъствие?
Исках само да ти кажа, че се страхувам, много се страхувам.
Не ми казвай нищо. Аз ще ти кажа как стоят нещата.
Те идват, Дан. Знаеш това. - Да, знам.
Защо просто не ги смачкаш? Защо просто не отвориш земята под краката им?
Защото не мога да правя чудеса.
Аз не съм Господ.
Аз съм просто един самотен човек.
Моля те.
Искам да умра. Моля те, просто искам да умра.
Няма да те разочаровам. Обещавам ти.
Ела да се видим, когато свършиш. А, сега копай.
Ще копая. Ето.
Ще копая.
Копай. Копай! Копая!
Отвратителен си, Дан. - Да.
Харесвам това у хората.
Да. Благодаря ти.
Благодаря ти.
Съжалявам,че се издъних с Бъстър. Ще го пипна тоя кучи син.
Кой е там?
Алън.
Късно е.
Трябва да говоря с теб, отче. - Какво има?
Вярвате ли в дявола, отче? - Би трябвало.
Щом вярвам в Бог, значи трябва да вярвам и в дявола.
А, ти вярваш ли в Бога, Алън?
Как изглежда той? - Изглежда?
Да. Дявола. Как по дяволите изглежда?
Ами предполагам, че е като мен и теб.
Значи, той би могъл да се добере до нас без изобщо нищо да подозираме.
Да ни накара да правим неща, които иначе не бихме направили.
Ужасни неща. - Не, не мисля, Алън.
Хората могат да избират.
Това е хубав град. - Да, така е.
Или поне беше хубав.
Град с обикновени, порядъчни хора.
Само, че сега дявола е тук. - Дявола винаги е тук, Алън.
Той е винаги в сърцата ни.
Но, с божията помощ, можем да го прогоним.
Не и в нашите сърца. Той е отвън, по улиците на нашия град.
Дявола е тук в Кесъл Рок, отче.
Казва се Лилънд Гонт.
Отче.
Трябва да ми помогнеш да до прогоним.
Не. Лилънд Гонт е порядъчен човек.
Господи.
Хванал е и теб.
Ако има дявол в този град, то това е преподобния Уили Роуз.
Сега вярваш ли ми, отче?
Все още ли мислиш, че е порядъчен човек?
Дявола, току що взриви църквата ти, отче! - Това не е дявола.
Това е този проклет баптист!
Роуз!
Роуз! Проклет да си, Роуз!
Не!
Отче!
Махай се от тук! - Убий го!
Внимавай!
Кучи син! Ще те науча аз.
Франк! Какво правиш, по дяволите?
Копелето ми открадна "Островът на съкровищата". - Какво?
Робърт Стивънсън, първото издание!
Махни се от пътя ми!
Наред ли е всичко? - Да, нищо ми няма.
Добре ли си? - Да.
Прибирай се в къщи.
Това са моите полезни неща! - Майната ти!
Побъркано копеле!
Махнете се от там!
Хайде!
Вървете!
Господи, Алън, тук е истински ад.
Баптистите са като обезумели, някой е запалил църквата им.
Отгоре на това, някой е убил Мъртъл Кийтън с чук.
Какво по дяволите става тук? Господи.
Копеле! - Норис, недей!
Добре ли си? - Какво?
Добре ли си? - Никога не съм бил по-добре.
Обади се на специалните отряди.
Кажи им, че има безредици тук. - С удоволствие.
Роуз! Моли се на Бога за прошка...
...защото от мен няма да я получиш.
Ще те поваля с помоща на справедливата божия ръка!
Престани! - Мийхън, безбожен кучи сине!
Изгний в ада, Уили Роуз!
Хвърли я! Отче, престани! Ще го убиеш.
Майната ти!
Престани по дяволите, или ще ти пръсна главата!
Най-после една добра идея.
Остави брадвата. - Върви по дяволите.
Застреляй го. - Пусни я!
Майната ти! - Хайде, убий го.
Убий ги всички. Нека Бог се погрижи за тях.
Не!
Нещастен скапаняк.
Стига толкова смърт.
Не и в Кесъл Рок! Престанете.
Стига вече с тези глупости!
Чуйте ме.
Всички.
Този...
..."човек" тук...
...Лилънд Гонт...
Тръпнем в очакване.
Той дойде тук, за да ни унищожи.
Да ми накара да се избием един друг.
Не виждате ли какво става? Той точно това иска.
Точно това иска.
Той ни навързва един с друг, като бушони в електрическа верига.
Той свърза Уилма Джърсик и Нети Коб - първата двойка "бушони" от злокобната му верига...
... с втората двойка от нея -
Брайън Ръск и този, който съдра кожата на горкото куче...
...защото не го е направила Уилма, нали, Пит? - Не, сър.
След това, по същия начин, заплита и останалите от нас.
Какво ви накара да направите, Еди, Майра, Франк?
А, ти, Карън?
С какво трябваше да платиш за твоите полезни неща?
Отче,...
...Преподобни - вижте се само.
Кора.
Синът ти е в болницата, защото той знаеше какъв е този човек.
Той се опита да ми каже, но аз не му повярвах, също като вас.
Не виждате ли какво направи, Гонт?
Всички сме порядъчни хора.
Така е.
Той се възползва от слабостите ни, от омразата, от алчността...
...от страховете и тревогите ни.
Не разбирате ли? Той живее от омразата.
И я използва, за да ни настрои един срещу друг.
Уилма Джърсик, Нети Коб.
Дан Кийтън, Норис Риджуик.
Алън Пънгборн и Поли Чалмърс.
Той ме накара да открадна "Островът на Съкровищата" на г-н Джуит.
А теб какво те накара да направиш, Франк?
Накара ме, да съсипя цветната леха на Рут Робъртс.
Мен ме накара, да изпратя онова писмо на отец Мийхън.
Аз, "подарих" капана за мишки на Норис Риджуик.
А мен, ме накара да срежа гумите на Хю Прийст.
Аз, занесох онези пари на яхтата ти, Алън. Съжалявам.
Ах, колко разчустващо. Колко сте трогателни всички.
Погледнете се. Вие сте като марионетки. А той, просто дърпа конците ви.
Вижте, аз просто предлагах разни неща, както винаги съм го правил, просто показвах...
...какво имам за продаване, и после оставях на вас да направите своя избор.
Толкова ли е лошо това? Питам ви.
Вече си свърши работата тук, Гонт.
Разруши всичко.
Свърши с този град.
Алън!
Единствения, който е свършен в този, град си ти, Пънгборн.
Най-после един човек с малко чувство. - Сякаш, съм на сбирка на анонимните алкохолици.
"Здрасти. Казвам се, Дан...
"... и ще вдигна във въздуха тоя скапан град."
Всички скъпо ще си платите.
Много скъпо!
Спокойно. Не му давайте причина да го направи. - Имам колкото си искаш причини, боклук такъв!
Имам цял куп с причини, по дяволите. - Говори, говори, говори.
Хайде издухай ги, Дан. - Не го прави, Дан.
Не позволявай на това копеле, да те превърне в нещо по-лошо и от самия него.
Млъквай, Пънгборн!
Вече е късно. Не се доближавайте. Не мърдайте.
Времето тече, Бъстър.
Убих вече моята Мъртъл.
Сега просто, трябва и аз да умра.
Не, Дан. Ти не си убил Мъртъл.
Той я уби.
Не го прави. - Направи го.
Ще го направя. - Направи го.
Да.
Тогава вземи и мен. Само мен. Нали, аз съм главатаря?
Нека другите да си вървят с мир. - Не.
Не.
За бога, Бъстър, изтрий тоя град от лицето на земята.
Ще те пречупят, Бъстър.
Ще те накарат да мислиш като тях. Ще те превърнат в един от тях.
Направи го, Бъстър. - Да. Ти също си един от тях.
Винаги си бил!
През цялото време си бил, скапан педал!
Ако ме пребиеш с камъни, би ме заболяло много повече, отколкото да ме наричаш с разни имена.
Ти уби Мъртъл. - Не се приближавай.
Не обвинявай мен.
Защо, поне веднъж в живота си...
...не поемеш сам отговорността за нещо, Бъстър?
Знаеш ли? Искам да ти кажа само едно нещо.
Не ми викай Бъстър.
Господи!
Всичко е наред.
Добре ли си, приятелю? - Да. А ти?
Не трябваше да му казва Бъстър.
Знаете ли, има дни в които наистина мразя тази работа.
Ако трябва да бъда откровен, това не беше едно от най-добрите ми, изпълнения.
Е, да. Няколко убийства и и две, три доста добри експлозии.
Трудно мога да го нарека голям успех, но какво значение има?
Ще се върна.
Между дугото, ти и Поли сте, две прекрасни деца.
Ще се ожениш за нея. Повярвай ми.
Тя е чудесно момиче, Алън. Ще бъдете великолепно семейство.
Между впрочем, предай моите поздрави на внука си.
Ще се казва Боб, и ще се занимава с международна търговия.
Ще се срещна с него в Джакарта през 2053 г.
На 14 август в 10:00 сутринта. Ще бъде един прекрасен слънчев ден.
Е, събирай овации. Дръж.
О, внимавай.
Превод и субтитри: L e x u s