[muzică dramatică]
Care este premiul
că numai cei puternici l -au cucerit și au păstrat?
Un loc a cărui bogăție, frumusețe și istorie
l-au obsedat pe Alexandru încă din copilărie.
Este vechea bijuterie strălucitoare.
Egipt.
[calul nechează]
În hotep nefer!
Frate, nu cred că suntem bineveniți aici.
Hotep!
Oameni buni din Egipt.
[muzică plină de suspans]
Te rog, Alex.
Ce face, în numele zeilor?
[muzica dramatică se intensifică]
[muzica dramatică se estompează]
In hotep nefer.
Știi ce înseamnă asta?
Vin in pace.
Într-adevăr?
Cauți pacea cu Egiptul?
Da.
Și mult mai mult.
Ca?
Cum ar fi eliberarea.
[învelirea săbiilor]
Bun venit în Egipt, Alexandru.
[muzica dramatică se intensifică]
[muzica se estompează, ecou]
[Lloyd] Egiptul a fost una dintre cele mai importante componente ale Imperiului Persan
din cauza bogatiei sale vaste.
Egiptul a fost întotdeauna cunoscut ca coșul de pâine al antichității
pentru că a produs un sol mai fertil și, prin urmare, mai mult grâu și orz
decât oriunde altundeva în Imperiul Persan.
Și totuși relația dintre Egipt și Imperiul Persan
fusese întotdeauna unul dispărut.
Se rupsese adesea de imperiu, fusese recucerit,
și, chiar și sub Darius al III-lea, desigur, era într-o poziție destul de periculoasă.
Cred că a fost o conștientizare tot mai mare
a unui fel de mişcare de independenţă în Egipt.
[Carolyn] Egiptul este oarecum întrerupt în acest punct.
Știi, Alexander are o armată de succes masiv.
Dacă Egiptul îi rezistă, cine le va veni în ajutor?
Deci s-ar putea să fi părut
lucrul mai ușor de făcut, lucrul logic de făcut.
Dă Egiptul lui Alexandru și speră că totul va merge bine.
Stiti ca in calitatea mea oficiala de vicerege al regelui Darius???
Ar trebui să te decapita chiar aici.
Deci de ce nu ar trebui să dau acest ordin?
Satrap Mazaces.
L-am măcelărit pe predecesorul tău
când a condus garnizoana egipteană împotriva noastră în bătălia de la Issus.
Nisipul s-a înroșit de sângele lor.
Toti.
Chemat și masacrat.
Și în numele cui?
Darius.
Acel persan fără inimă care cere Egiptul îl numește rege
dar nu i-a păsat niciodată să viziteze.
Care vede Egiptul ca nimic altceva decât furnizarea de cereale și aur pentru imperiul său.
Ce vezi?
Centrul lumii civilizate.
Un loc de frumusețe, istorie și potențial nesfârșit.
Cu un popor care ar trebui hrănit și protejat.
Nu sacrificat.
Apoi???
va avea nevoie de un protector.
Una de care lumea va cunoaste si se va teme???
de aici până în Persia.
Cred că egiptenii îl primesc aproape din toată inima pe Alexandru.
La urma urmei, un conducător străin este ca un alt conducător străin.
Pentru egipteni, când a venit Alexandru,
pentru ei, a fost ca o mană divină pentru că voiau să scape de perși,
și aici era cineva care voia să scape de perși pentru ei
și cine avea puterea militară care ar face acest lucru posibil.
Sunt mai mult decât fericiți să spună „Bine ați venit” în Egipt,
și practic l-a lăsat să intre, ca să poată face treaba pentru ei.
[muzică eroică]
[Lloyd] Dar ei văd în Alexandru, clar,
o modalitate de a scăpa de perșii urâți,
și îi oferă lui Alexandru cel, coroana Egiptului.
[muzica eroică continuă]
[muzica se termină]
A avut loc o mare ceremonie de încoronare,
care s-a făcut
felul în care s-ar fi făcut pentru un faraon egiptean.
Încoronarea lui Alexandru a fost importantă în multe privințe.
În primul rând, i-a dat legitimitate.
Așa că egiptenii ar putea spune: „Da, ești un faraon legitim
pentru că ai trecut prin ceremoniile potrivite”.
— Ai fost încoronat în Memphis.
Salut fiul lui Ra. Fericitul și iubitul nostru Faraon.
[Salima] Și având pe cineva care îmbrățișează și religia egipteană în acest fel,
asta a fost pur si simplu perfect.
[muzică dramatică]
[Salima] Acesta trebuie să fi fost într-adevăr primul pas major
în realizarea ambiţiilor sale
și creând cu adevărat ceea ce a devenit personajul lui.
Deci trebuie să fi fost o mare grămadă de cap.
[muzică regală]
[muzica se estompează]
[Darius strigă] Faraon?
[mai moale] Deci nu doar o capitulare lașă.
L-au făcut un zeu viu?
Ce fel de conspirație este asta?
[Bessus] Înțeleg că i-au dat și un cadou, domnule.
Opt sute de talanți de aur.
[Darius batjocorește]
Atunci cât de revelator este acest dar din Egipt.
Insecte murdare.
Nu mai bine decât excrementele cu care se hrănesc.
Apoi din nou, domnule, după cum a spus regina Stateira...
[strigă] Dar ea nu este aici!
Este ea?
[mai moale] În momentul de față, nici măcar nu știm dacă este în viață sau moartă.
Uita-te in jurul tau!
Imperiul meu!
Tot fastul și puterea statului și militară. Toate bogățiile lui Cresus.
Dar in realitate???
[obiecte care se sparg și zdrăngănesc]
[încet] ???totul contează degeaba.
[Touraj] Pierderea Egiptului pentru Darius a fost o nouă lovitură
în prestigiul său şi în sfera imperiului.
A arătat că imperiul are anumite slăbiciuni,
și nu poate controla satrapiile îndepărtate.
[Stateira] Toți salută fiul lui Ra.
A fost o mare onoare.
Ce onoare într-adevăr.
Te-ai gândit vreodată că ambiția mea se poate extinde dincolo de război?
la ceva mai mult?
Ceva mult mai mare?
[ambele respirând greu]
[amândoi gâfâind]
[Lloyd] Din punctul de vedere al Stateirei,
Presupun că există două moduri de a gândi situația ei.
Ar fi putut fi fie complet respinsă de acest barbar
folosind-o sexual în acest fel și nu m-am împăcat niciodată cu asta.
Sau, dacă vrem să o vedem ca având o anumită agenție pentru ea însăși,
poate că a acceptat de bunăvoie asta
pentru că poate vede în Alexandru posibilitatea viitorului ei
ca regina Persiei continuând.
[Stateira respirând greu]
Capturarea Staterei ar fi fost o lovitură uriașă pentru Darius la orice nivel,
la statutul său, la statutul lui în ochii perșilor.
Darius al III-lea nu era din linia nobilă regală.
Prin căsătoria cu Stateira, o doamnă nobilă persană,
a putut să-și ridice poziția de cineva demn pentru tronul persan.
[Lloyd] Alexandru a moștenit tronul egiptean de la Darius.
A devenit un??? un zeu viu, în ceea ce îi privește pe egipteni,
și ca toți cei care cuceresc Egiptul,
în cele din urmă, cuceritorul devine cucerit de cultura egipteană.
Și cred că Alexandru vrea doar să-și lase amprenta asupra Egiptului,
și ce face el acolo, desigur,
își lasă amprenta în cel mai fenomenal mod.
El întemeiază un oraș și îl numește după sine.
Fondează Alexandria.
[Stateira] Ce este asta?
Ce cauți aici, Alexander?
Construirea unui oraș, cel mai grozav din lume văzut vreodată.
Pereții vor fi de un alb strălucitor, astfel încât lumina soarelui să-și reflecte frumusețea.
În timp, aceste linii vor deveni drumuri.
Clădiri, un port.
O metropolă vastă construită de cele mai bune arhitecturi grecești.
[Stateira batjocorește]
Se pare că ai totul planificat.
Da.
Ideea mi-a venit în vis.
Este un nou tip de oraș.
Nu doar un centru de comerț și comerț, ci un simbol al culturii.
De învățare și cunoaștere.
Pentru mine, nu poate exista nicăieri decât aici.
În Egipt.
[Salima] Acesta a fost practic un sat mic,
dar Alexandru a văzut avantaje tactice de a avea un avanpost pe mare.
Va fi construit aici.
[Salima] Și apoi a așezat acest oraș
și a spus, știi, „Aceasta va fi Alexandria”.
Aceasta va găzdui o înregistrare a întregii noastre istorii.
[Salima] Și într-adevăr, acesta a devenit unul dintre cele mai importante orașe
pe Mediterana.
[Lloyd] Urme ale lumii reale a lui Alexander,
desigur, încă supraviețuiesc și ies din arheologie.
Dacă săpăm în Alexandria, este aproape ca și cum ai tăia o felie de tort,
unde putem vedea straturile de locuire de acolo.
Și știm că undeva pe acest strat inferior,
sub arab,
sub creștin, sub stratul roman,
va fi chiar stratul lumii lui Alexandru.
[claxonul mașinii sună]
Stă acolo. Trebuie doar să-l găsim.
[Calliope] Misiunea mea și visul meu este să găsesc această Alexandrie grecească,
Alexandria lui Alexandru.
Uite cât de adânc am ajuns pentru a găsi stratul
unde Alexandru a construit orașul.
Acesta este de aproximativ zece metri și jumătate.
Acesta este secretul nostru de succes.
Așa că ne aflăm acum în cel mai adânc strat al orașului Alexandria.
După aceste pietre, nu mai este nimic.
[Salima] Ce știm despre Alexandria antică
provine de la scriitorii clasici
și așa știm unde ar trebui să fie Cartierul Regal
și ce ar trebui să fie în el.
Deci, de fapt, ei descriu Alexandria ca având două drumuri majore,
iar la intersecţia unde se intersectează
este locul unde se afla Cartierul Regal în inima orașului.
După ce a mutat tone și tone de pământ,
Dr. Pepi a făcut o descoperire care a schimbat brusc totul pentru ea.
Un calcar?
-[omul] Asta? Da. -[Calliope] Mmm.
Am descoperit drumul principal al Alexandriei.
Drumul Regal.
Aceasta este una dintre cele două străzi mari pe care Alexandru însuși le-a planificat.
O dovadă importantă, conform hărților pe care le avem,
este direcția drumului.
Era drumul pe care regii îl foloseau pentru a pleca din palatele lor
din portul Alexandria până în portul lacului.
[Salima] Și acum crede că se concentrează cu adevărat în Cartierul Regal
pentru că ea a găsit de fapt ceea ce ar putea fi fundațiile unei clădiri mari.
[razuit unelte]
Când au apărut aceste pietre, a fost o zi grozavă pentru mine
pentru că, poate pentru prima dată în Cartierul Regal,
vedem dovezi ale clădirilor care au fost aici.
Dimensiunea acestei clădiri este uriașă.
Am ajuns pe o lungime de 50 de metri,
deci îl putem compara chiar și cu Partenonul.
Asta înseamnă că aceasta a fost o clădire foarte importantă.
[Salima] Una dintre descoperirile interesante asociate clădirii este tencuiala.
Dr. Pepi a găsit o mulțime și o mulțime de fragmente de tencuială pictată,
care arată cum a fost decorată clădirea.
[Calliope] Aici avem mostre.
Roșu puternic,
galben frumos,
și o cantitate mare de albastru deschis.
Albastrul deschis nu este albastrul egiptean. Este albastrul grecesc.
Când am văzut prima dată aceste fragmente colorate de ipsos,
Eram atât de încântat pentru că nu am mai văzut asta în Alexandria.
[claxonul mașinii sună]
[Calliope] Știm că aceste culori au decorat mormintele din Macedonia,
și asta, pentru prima dată, găsim așa ceva
în Cartierul Regal al Alexandriei.
În plus, găsim piese arhitecturale,
iar o surpriză plăcută a fost cea colorată
cu motiv de ou,
stil pur, tipic grecesc macedonean.
Sunt sigur că este una dintre clădirile celebre
știm că erau în interiorul Cartierului Regal.
Biblioteca, muzeul și mormântul lui Alexandru.
Și din dimensiune și construcție,
înțelegem cât de glorioasă ar trebui să fie această clădire.
După ce a pus bazele Alexandriei,
Alexandru nu zăbovește în zonă și asta pentru că, practic,
este un om aflat în misiune. Are un??? o căutare spirituală de continuat.
Te duci la Siwa?
Da.
Știi, templu mitic în adâncurile Marii Mari de Nisip.
Ptol.
[Ptolemeu oftă]
Este doar un simptom al nebuniei să te gândești la acea călătorie.
Nu e o nebunie, generale.
[Parmenion] Nu?
Siwa este în această direcție.
Persia este așa.
Ce îmi lipsește?
-Trebuie să-l vadă pe marele preot. - Și oamenii noștri trebuie să lupte.
Călătoria aceea va dura luni de zile.
Dacă reușești să ieși în viață.
Ce ar trebui să facă bărbații între timp?
Lasă-i să se odihnească.
Lăsați-i să se bucure de ospitalitatea egipteană.
Au câștigat-o.
Odată cu venirea războiului, poate fi ultima șansă pe care o au.
Domnule, cu respect,
vom pierde orice avantaj strategic pe care l-am avut asupra persilor.
Ai încredere, Parmenion.
Te-am mai condus la victorie.
Și o voi face din nou.
Dar numai când este momentul potrivit.
Și ești în favoarea acestei excursii?
[Ptolemeu] El este regele.
Nu contează ce cred eu.
Nu-mi pasă cât de nativ a devenit,
cum străinul din el se întărește, în timp ce Macedonul din el slăbește.
Fac.
Am venit aici să lupt,
să nu vezi nenorocitele de priveliști.
[Salima] Alexandru a făcut ceva extraordinar în Egipt.
În loc să cucerească restul imperiului persan,
face un ocol mergând spre Siwa, care este o mică oază în deșertul de vest,
mai aproape de Libia decât oriunde altundeva,
și merge acolo pentru că este faimos pentru oracolul său.
Alexandru fusese deja încoronat faraon,
dar vrea să meargă la oracolul de la Siwa,
poate pentru că vrea legitimitate spirituală
precum şi legitimitatea politică.
[Lloyd] Călătoria lui Alexander la Siwa trebuie să fi fost grea.
Ar trebui să-l imaginăm zi de zi, temperaturi ridicate, ridicate.
Scopul lui Alexander de a ajunge la Siwa îl duce evident înainte.
Deci spune-mi, Alex. De ce riscăm din nou moarte sigură?
Măreție, Ptol.
-[cămile pufnind] -Măreție.
-[Ptolemeu] Ah, da. -Mi-a ratat asta.
Ne aventurăm împreună.
Nu asta facem acum?
Fără distrageri, vreau să spun.
Nu avea nimic de-a face cu asta.
-Știam că voi face această călătorie înainte să plecăm. -Știu.
Mă bucur să te aduc la mine pentru câteva săptămâni.
Și tot ce trebuia să fac a fost să mă ofer voluntar pentru această nebunie sinucigașă.
Din nou, nu asta facem acum?
Domnule, am vești.
Ți-am găsit soția și fiica.
-[Zocănește sabia] -Spune-mi.
Sunt în Macedonia?
Nu, domnule.
Egipt.
Când Alexandru a luat Pelusium,
femeile erau acolo cu el.
Sursa noastră spune că sunt sănătoși și sunt tratați bine.
[mormăind] Aproape prea bine.
Ce a fost asta, guvernatoare?
domnule.
Nu sunt prizonieri.
Sunt musafiri,
a defilat alături de el și a ținut în propriile sale încăperi regale.
De asemenea, Barsine.
domnule.
Îți tratează regina
ca ale lui.
Ele sunt femei???
singur???
în compania sălbaticilor.
Stateira are de jucat doar un număr de cărți
a supravietui.
[furios] Nenorocitul ăla!
îl voi omorî.
Îl voi sfărâma cu propriile mele mâini goale! Îl jur pe Dumnezeu.
Dar s-ar putea să nu fie nevoie, regele meu.
Au fost mai multe noutăți.
Alexandru nu și-a îndreptat forțele spre Persia așa cum era de așteptat.
In schimb,
a plecat cu o mică rulotă peste Marea Mare de Nisip.
Desertul?
Același lucru care l-a înghițit pe regele Cambise însuși.
Și fie că este căldura sau nisipul furibund,
îl va înghiți și pe el. Știu.
[Darius batjocorește]
[ batjocori]
Deci imperiul nostru
și pe toți cei pe care îi iubim
este amenințat de un tiran,
dar tu
ne punem sperantele intr-o furtuna de nisip???
să-l arunce în aer.
- Și ce ați sugera, domnule? -[zdrănnește cu sabia]
Fără alte scuze!
Nu mai așteptăm ca zeii să intervină.
[Șoptește] Noi
va fi furtuna, Bessus.
[muzica dramatică se intensifică]
[strigă] Vom fi furtuna, Bessus.
[muzica se estompează]
Oh, nu, mulțumesc.
- Scuze. Ceea ce vreau să spun este că nu vreau... -Ea nu vrea ceai.
Se simte rău din cauza stării ei.
Asta nu te privește, Barsine.
Ce?
Că trebuie să am un frate nenorocit
de inamic?
Ai grijă de limba ta.
Cum ai putut,
Cum as putea ce?
Să ne țină în viață?
[ batjocori]
Numiți așa
dacă te face să te simți mai bine.
Dar este o trădare.
[ofta]
De
a Persiei însăși.
Dar uită-te în jurul tău, Barsine.
Aceasta nu este Persia.
Aceasta nu este casa noastră.
Nu suntem regali aici.
Suntem pioni persani în acest război violent.
Și singura protecție pe care o ai
este ceea ce pot folosi.
Aceasta este lumea reală.
Îmi pare atât de rău,
Atunci, de dragul nostru amândoi,
trebuie să ne rugăm pentru întoarcerea lui în siguranță.
[cămilele mormăie]
[Lloyd] Alexander i s-ar fi spus că cu 200 de ani înaintea lui,
regele persan Cambises încercase să-și mute armata prin acest vast deșert,
dar eşuase şi pierduse zeci de mii de soldaţi
în această pustie vastă, neiertătoare.
[mormai de cămilă]
[furtuna de nisip huruieste]
[sufla vantul]
Toată lumea găsește acoperire. Acum!
[muzica dramatică se intensifică peste furtună]
[Alexander] Acoperiți-vă!
-[suflă vântul] -[Hephaestion] Ah!
Oh, ochii mei!
Alex!
-Sunt cu tine, frate! -[Alexander] Ah!
[ambele] Ah!
[Ptolemeu] Stai bine!
[muzica dramatică continuă]
[Alexander] Ptolemeu.
-[vântul suflă tare] -[bărbați care strigă]
[Hephaestion] Alexandru!
[muzica dramatică continuă]
-[suflă vântul] -[Hephaestion] Repede! Alex! Alex!
[Alexander] Ptolemeu, ești bine?
[Hephaestion] Alex!
-[Darius răcnește] -[muzica se termină]
[pantaloni]
[cămilele mormăie]
[suflă vântul moale]
[tușește]
[mormai de cămilă]
-Dreapta. -[mormăie cămilă]
-[Hephaestion tușește] -[forâie cămilă]
[Hephaestion] Nu. [tușește]
[Alexander chicoti]
Woo hoo!
[Hephaestion] Nebunie sinucigașă, da?
Ce am spus? Asta e tot ce facem.
[Alexander râde]
-[gag, scuipă] -[cămile mormăie]
Încă în viață? [pantaloni]
[râde]
[mormai de cămilă]
O, zeii binecuvântați!
A trecut.
Toate traseele, drumul nostru???
S-au dus.
[Salima] Să merg la Siwa nu a fost un picnic
pentru că este într-adevăr în mijlocul deșertului Sahara.
Armata lui Cambyses fusese consumată în întregime de o furtună de nisip,
așa că Alexandru făcea ceva care era atât curajos
dar şi nesăbuit.
[mormai de cămilă]
Alex.
[mormai de cămilă]
Am nevoie doar de un moment.
Nu, chiar nu.
[muzică dramatică]
[Alexander] Sunt Siwa.
Au fost aici.
Am reușit.
-Șarpele ăla blestemat, nu? [râde] -[Alexander râde]
Această călătorie la Siwa este o parte foarte importantă a campaniei de PR a lui Alexander
pentru a arăta că are calitatea de fiu divin.
Și această parte este la fel de importantă pentru el ca și victoriile militare.
Deci această călătorie la Siwa face parte din întregul program al lui Alexander,
și fără ea, el nu ar fi regele care știm că este.
[muzica dramatică se intensifică]
[muzica dramatică scade]
Te-am așteptat, Alexandru.
[muzica dramatică se intensifică]
[muzică dramatică]