субтитри от YavkA.net
МАЛЕНА
До всички, които имат радиоапарати! Заповядвам ви да ги включите!
Дучето ще говори тази вечер!
Включете радиоапаратите!
Който има по-дълъг кабел, трябва да изнесе апарата навън:
на улицата, на прозореца или на терасата!
Включете радиоапаратите! Дучето ще говори пред народа!
Бях на 12 години и половина, когато в края на пролетта на 1940 г.
Я видях за първи път. Спомням си го много добре, защото,
докато Мусолини обявяваше война на Франция и Англия,
ми купиха първия велосипед.
Взел съм части от 7 велосипеда,
всичките - известни марки. Това е истински шедьовър.
Веригата е нова, трябва често да я смазваш.
Не е ли опасно? - Има и нови.
Във война сме, струва ли си да хвърлям пари за велосипед?
Бойци...
по суша, въздух и вода.
Защитници на революцията,
жители на Италианската империя и кралство Албания...
Освен баща ми, който не харесваше Дучето,
целият град бе ентусиазиран от влизането ни във войната.
Вероятно не разбираха, че животът ни бе в опасност.
Пине, как мислиш, мравката знае ли какво я очаква?
Откъде да знам? - Ако е тъпа като теб - не!
Нотата за обявяване на война
вече е предадена на посланиците...
Не обвинявай мен, аз съм син на Мария.
Пине! Никола! - Купили са му ново колело.
Страхотно е! - Колко е хубаво.
Сглобено е специално, като състезателните.
Вече и ти си мъж. - Ще ме вземете ли?
Ти какво ще кажеш? - Съгласен.
А ти? - Също.
Пине? - И аз съм съгласен.
Не искам децата да знаят тайните ни. - За какво говори той?
Можеш ли да пазиш тайна?
Идва!
Какво става?
Ако искаш да бъдеш с нас, гледай и мълчи!
Коя е? - Дъщерята на учителя по латински.
Как се казва? - Фантастична жена!
Искам да бъда между бедрата й. - Бих я чукал и в ушите.
Жалко, че е омъжена... - Как се казва?
Малена. Най-красивата жена на Кастелкуто.
Слънцето е по-голямо от Луната.
Точно така.
Учителю, може ли да чукам дъщеря ви? - Добре, но не се бави.
Обичам честността повече от богатството.
Гасете!
Седем! - Седем и половина!
Осем пръста. - Само ще я гъделичкаш с такъв!
Моят е цели девет пръста. - Да бе!
С моя направо ще пробия гащите на Малена!
Един ден Малена ме повика... Този ден бях избягал от училище.
Минавах покрай тях и тя се появи. Явно ме е чакала.
Поиска да й купя цигари. Приближих се да ми даде пари,
тогава пеньоарът й се отвори и я видях както майка я е родила.
Гледай ти! - Нарочно ми се показа.
Искаше да ме съблазни, но аз не се възползвах.
Но следващия път няма да й простя!
По-скоро ще откаже цигарите, за нея ти не си мъж!
Измери ли си го? Колко е?
Хайде, измери го!
Един, два, три, четири, пет... - Шест!
Защо някои носят къси панталони? - Защото имат малка пишка!
Пръстите ми са по-тънки, моят е два пъти по-дълъг!
Кой е с най-голям? - Ти.
Престанете вече!
Ще отидеш ли да ми купиш цигари?
Какви цигари искате?
"Мачедония екстра".
Струва ми се, че това е сватбеният костюм на баща ти.
Уших му го през 23-а, но изглежда като нов.
Носил го е само на сватбата. Иска да го погребем с него.
Да, ако се изправи пред Господ с такъв костюм...
Баща ми е млад. - А ти си твърде малък,
за да носиш дълги панталони! - Ушийте го, нали си плащам!
Той съгласен ли е? - Разбира се.
Крадец! Неблагодарник!
Г-н Ренато Аморозо, за това, че бягате от училище, както и да е!
Кой не го е правил? - Остави детето, Пиетро!
Ти не се меси!
И за това, че приятелите ви ви бият, както и да е!
Макар че навремето аз бях най-силният от всички.
Но да откраднете панталоните на баща си без разрешение
и да ги занесете да ги преправят, няма да ви се размине!
Защо не ме разбираш, татко? - Забранявам да ми говорите на "ти"!
Срамувам се да нося къси панталони. - Стига, той още е дете!
Тогава повече няма да ходя на фашистките събирания в събота.
Да се договорим така...
В деня, в който някой размаже главата на Дучето,
ще ти направя дълги панталони. - Закълни се.
Млада и красива жена като нея не може да остане без...
За кого говори? - За Малена Скордия,
дъщерята на Бонсиньоре. - Не вярвам, че си няма някого.
Петнадесет? - Аз съм.
А и преди да се омъжи... Кой знае? - Мъжът й замина на война
две седмици след сватбата. Кой би си заложил главата,
че такава жена си няма любовник? - Никой!
Защо не ме сложихте при другите? - Още си твърде малък.
Но не и любовта ми, нея вятърът не може
да я отнесе, като розите.
Тя е толкова силна и никога няма да угасне...
Аз ще я пазя, ще я защитавам от завистливите очи,
които искат да ми я отнемат...
Синко, какво да ти дам, като не знаеш коя е песента?
Онази хубавата, романтичната...
"Но не и любовта ми". Това трябваше да кажеш.
10 лири. - Няма ли да я пуснем?
Може да има дефект. - Плочата е нова.
Г-жа Малена, сърцето ми гори за вас. Написах ви много писма,
но не посмях да ги изпратя, за да не ви навредя.
Простете ми, че се осмелих да ви изпратя това.
Правя го, защото в града мнозина злословят за вас.
Казват, че имате любовник.
Но аз знам, че не е така. Нямате си никого.
Единственият мъж в живота ви, след съпруга ви, съм аз.
Какъв задник! - Отивам на гарата, момчета.
Ще се видим в училище. - Чао, Ренато.
Карай внимателно.
Адвокате, вестника ви е наобратно!
Гледай си работата!
Забравих си ключа.
Значи са верни хорските приказки? - Не ви разбирам.
Отрови ме. - Не мога да ви гледам.
Виждам омраза в очите ви. - Измами ме.
Трябваше да се досетя по-рано. - Какво искате да кажете?
Не съм направила нищо. - Лъжкиня!
Хората ми те проследиха. Знам къде си била.
Знам всичко! Признай, че имаш любовник!
Не! Само твоя съм, Ренато! - Блудница!
Аморозо? Кали? - Тук.
Костанцо? - Тук.
Може ли дъщеря ви да ми направи свирка?
Може ли да й го сложа между гърдите? - Искам да й го вкарам отзад.
Само че един по един!
Какво толкова й харесват мъжете? - Наконтена мръсница.
Синът ми казва, че е коварна. - Мъжът ми не би я докоснал.
По-симпатична ми е държанката на барон Бонта.
Поне не се крие. - Баронът я оправя веднъж седмично
и си отива в Палермо, а тя тръгва по църквите.
Господ прощава на всички.
Хайде. - Благодаря.
Ще ослепееш!
Малена.
Равнис отдясно! Поглед напред!
Ръцете горе.
Едно, две, едно, две!
Чу ли? Мъжът на Малена бил убит.
Малена е свободна!
Другари от Кастелкуто, днес ни събра тежката,
но достойна за уважение мъка, която застигна нашия град.
Сега изразяваме съчувствието си към родителите на Антонино Скордия,
геройски загинал в битка в Източна Африка.
И към съпругата му, която беше покосена от мъката и не е сред нас.
Но духом тя е с нас, както и всяка сицилианска жена.
Чрез своята саможертва тя върви рамо до рамо с бойците ни!
Мъченичеството в защита на отечеството не е напразно!
Лейт. Кадеи е симпатичен. - Както всички авиатори.
Блазе на тази, за която се ожени. - И ще доведе до пълната ни победа!
Да живее Дучето!
От сега нататък аз ще бъда до вас. Обещавам ви.
Изчакайте само да порасна...
Ще си намери любовник. Знае какво е да бъдеш с мъж.
Няма да остане на сухо. - Само на 27 години е, горката.
Съвсем логично е. - Зъболекарят Кузимано е луд по нея.
Вчера отишъл на прозореца да я види и извадил здрав зъб, вместо болния.
Зарежете го него. Защо тя не излиза вече в града?
Явно е твърде заета.
Май се е хванала със съмнителен търговец от Катания.
Носят се слухове за зъболекаря. - С женен човек? Безсрамница!
Когато си родена курва... - Всеки ден пощальонът носи
на карабинерите анонимни писма за това кой е любовникът й.
Глас народен, глас божи!
На никого не мога да кажа тревогите си.
Прекалено лични са и не трябва да се казват.
Но ти си ми симпатичен и мога да ти се доверя.
Всеки ден ще идвам да ти паля свещ и дори ще ходя на служба
в неделя, ако искаш. Но трябва да опазиш Малена Скордия.
Да, вдовицата - за няколко години. После аз ще се грижа.
Не ти ли харесва филма?
Благодаря ви, че ни посетихте. За нас беше удоволствие.
Приемете съболезнованията ми. - И моите.
Прекрасен задник. Нали, шефе?
Не мога да живея без живота ми.
Не мога да умра без душата си.
Ставай, Ренато, късно е.
Проклетник! Какъв си ти?
Фетишист? Мазохист? Извратен?
Това е френска шапка, мамо! - Целият чаршаф е на петна!
Отвращаваш ме! - Засрами се!
Много са красиви. - Дай ми ги, глупачко!
Какво търсите тук? Изчезвайте! Забравете, че имате брат!
А ти къде отиваш? Ела тук, мръснико!
Какво съм направил? - Млъкни!
Вече няма да се храните с нас. Разбрахте ли?
Отговорете! - Да!
Няма да говорите със сестрите си!
Добре, разбрах всичко!
Няма да излезете от тази стая до второ нареждане!
Синко, изяж поне супата!
Три дни не е ял, Пиетро.
Спокойно, в Съветския съюз изобщо не ядат.
Каква е тази гадост? - Целината свърши, от рошков е.
Казаха ми, че прилича на кафе. - Колкото аз - на Де Сика.
Погледни му джобовете. Всеки ден трябва да ги шия.
Синът ми изобщо не мисли за мен. - Знам защо са така.
Защото по цял ден лъска бастуна. - Какво означава това?
Сега разбираш ли? - Не.
Няма значение. Не му ги оправяй. Заший ги изцяло.
Не може да остане без джобове. - Ще свикне.
Изгаси светлината!
Полудял ли е? - Струва ми се, че е ослепял.
Май че е сериозно.
Момчето има нужда от въздух. - Моля?
Да, от въздух.
Извинете, има писмо за вас.
Пише, че е спешно.
Беше анонимно, момчета! Пишеше: "Малена се чука с всички в града!"
Значи и ние имаме шанс.
Бий се с мен! - Ще ти скъсам задника, дребосък.
Прекарах чудесна вечер. - Аз също.
Късно е, трябва да се връщам в казармата.
Искам скоро пак да се видим. - Да, аз също.
Може още утре, ако искаш. - Ако не съм дежурен.
Благодаря за цветята. - Няма защо.
Пази се.
Ще се видим утре, нали? - Да.
До утре. - Лека нощ, Леоне.
В колко часа?
Добър вечер. - Как смеете?
Не досаждайте на годеницата ми! - Не ви разбирам.
Тя ме покани. - Мръсен лъжец!
Офицер съм и няма да ви отвърна, но ще отговаряте...
Когато и където пожелаете!
Негодник! Мошеник! Мръсник! - Станете! Вървете си вкъщи.
Ела тук, проклетнико!
Ще ти отхапя ухото!
Ето го, тук е! Вижте, старшина. - С мъж ли, госпожо?
Ще ми изневеряваш, а!
Това е зъболекарят!
Вместо един любовник, имала двама! - За авиатора се знаеше,
но откъде изскочи зъболекарят? - От скута на вдовицата!
От срам баща й напуснал училището. Не искал да я вижда повече.
Зъболекарят бил изгонен от жена си. - Добре е направила,
дори трябва да го изправи пред съда. - Какво е виновен човекът?
Той издържа семейство. Трябва да съдят Малена.
Лейтенантът изглеждаше порядъчен, а се забърка в такава каша!
Всички я знаеха каква е, сам си е виновен!
Всички ще се изправят в съда. - Защо?
Жалбите са три. Жената на зъболекаря го съди за изневяра.
Зъболекарят ходил в Бърза помощ и ще съди авиатора за побой.
Лейтенантът бил униформен, затова ще съди зъболекаря
за обида на длъжностно лице.
Всички я събличахме с очи, а те двамата го правили на практика.
На ваше разположение съм.
При адвоката или при нотариуса. - Какво ще прави с тези старци?
Може ли? - Влезте.
Може ли да говоря с адвокат Ченторби?
Седнете, моля.
Г-жа Скордия е тук, господине. - Не е възможно!
Покани я. - Заповядайте, госпожо.
Благодаря. - Седнете, моля.
Очарован съм.
Започваме с показанията на г-жа Мадалена Бонсиньоре,
по мъж Скордия, известна като Малена.
Не се тревожете, всичко ще бъде наред.
Обвинена сте, че сте въвлекли д-р Кузимано в любовна връзка,
с цел да разрушите семейството му. Познавате ли доктора?
Да. - Били ли сте негова годеница?
Категорично не. Как да бъда годеница на женен мъж?
Защо докторът е дошъл в дома ви в такъв необичаен час?
Не знам. - Срещали ли сте се други вечери?
Да, веднъж.
Къде? - В дома ми.
Колко продължи посещението?
Много малко, Ваша светлост. - Какво правихте?
Той донесе лекарство за баща ми.
Защо го е донесъл на вас? - Не знам.
Какво стана, след като ви го даде?
Сбогува се и си тръгна.
Как ще обясните факта, че такъв професионалист,
който преди 5 години дори извади зъб на Дучето,
публично се обявява за ваш годеник?
Направил го е на своя глава, аз нямам нищо общо.
Каква беше връзката ви с лейтенант Кадеи?
Аз съм вдовица, г-н съдия. Отношенията ми с лейт. Кадеи
по никакъв начин не нарушават законите.
Добре. Заради тази случка, тоест по ваша вина,
той е изпратен в Албания. - Един по-малко.
Преди да замине, той беше разпитан. Прочетете показанията му.
Срещнал се е само два пъти с г-жа Скордия в нейния дом,
но не е имал любовна връзка с нея
и счита отношенията им за обикновена авантюра.
Лейт. Кадеи е посетил клиентката ми.
А тя не крие, че е хранила известна симпатия към него.
Но за разлика от съпруга Кузимано, който е станал жертва
на временно объркване на чувствата и желанията,
на измамен мираж на любовта... - Какви ги говори?
За разлика от бащата Кузимано,
Кадеи е, тоест беше ерген!
Много е хитър адвокатът! - И той е ерген.
Внимателното изследване на фактите показва,
че престъплението на г-жа Скордия е това,
че е нещастна, самотна и красива.
Красотата е нейната вина!
Тя е причина за завистта, лъжите и клеветите,
които й отнеха дори бащиното доверие.
А тя все още скърби за мъжа си,
загинал някъде в Африка!
Но диалектическият ритъм на вибриращата убеденост
на нашите смели, но същевременно верни, разбирания
ни поставя един-единствен въпрос - може ли една млада жена,
станала вдовица, защото мъжът й се е жертвал за родината,
да се надява, че може да започне нов живот?
Има ли право да напише нов край на своя любовен роман?
Ние, Ваша светлост, и всички граждани на Кастелкуто
отговаряме: "Да".
Дали Кузимано ще ме остави на мира? - Няма да има избор.
Изпратиха го в психиатрична клиника,
защото иска да отиде доброволец в Източна Африка.
Глупакът не е разбрал, че отдавна загубихме Африка.
Да забравим този идиот, както и лейтенант Кадеи,
и да помислим за нас.
Кучи син!
Ето ви 150 лири.
Имам само толкова. В края на месеца ще ви дам още.
Какво си мислите? Ако говорим за пари,
тарифата ми е 500 лири.
Но от вас не бих ги взел, Малена. - Не знам как да ви се отблагодаря.
Моля ви, г-н адвокат. - Зарадвайте ме само веднъж.
Оставете ме!
Чакайте. - Цял живот ви чакам!
Недейте!
Аз ще се грижа за вас, само кажете. - Престанете!
На нея й прощавам. Тя го направи, за да си плати дълговете.
Само един път, и край. Но ти не спазваш уговорките!
Оставаме си приятели.
От Генералния щаб съобщиха, че всички сицилиански градове,
които вчера бяха бомбардирани от американците, са евакуирани.
Стотици семейства бяха принудени да търсят убежище в провинцията.
Никъде няма безредици въпреки недостига на храна...
Г-жа Малена, някой по-умен от мен е написал,
че само несподелената любов е истинска. Сега разбирам защо.
От доста време не ви виждам, но любовта ми към вас става по-силна.
В града говорят, че ще се омъжите за адвокат Ченторби.
Аз може да съм още хлапак, както ме нарекохте онзи път,
когато ме подминахте, сякаш не ме забелязвате.
Но как ще живеете с толкова стар, нисък, дебел и грозен мъж,
когото никое момиче не е пожелавало? Говори се, че никога не се мие
и мирише на пръч.
Как вашата бяла и гладка кожа ще се допира до потното тяло
на този старец, който не прави и една крачка без майка си?
Наистина ли ще се омъжите?
Какво пишете, Ренато Аморозо? Дайте ми го!
Веднага излезте!
Тишина! Ще извикам директора!
Кучи син!
Стой мирно, Ренато. - Направете ги по-дълги и по-широки,
за да ги носи повече време. - Готови ли ще са утре?
Ще почакаш малко, синко, имам много работа...
Чакай ме тук.
Помогни ми, Богородице...
Безсрамник! Махай се оттук! - Какво толкова?
Негодник!
Тази курва няма да носи името на баща ти!
Никога!
Пропаднаха надеждите на адвоката. - Тази жена носи нещастие на всеки,
когото целуне. - Все някой проваля плана на Малена.
Но веднага си намира нова жертва. - Хайде, сядай.
Следващият късметлия си точи ножа. - Точи си онази работа.
Подстригване и бръснене! - Веднага, господине.
Здравей, Антонио.
Опитайте. Добро е. - Колко струва?
Както обикновено.
Харесва ли ви? - Да, но нямам пари.
Няма проблем, може да ми платите и с друго.
Не си губете времето. Няма загинали.
Всички бяха в скривалището. Аз лично ги видях.
Това е учителят Бонсиньоре! - Извикайте Малена!
Курва!
На ваше разположение съм.
Моите съболезнования.
Дръпни се, малкият.
Кой е? - Отвори, аз съм.
Пощальонът. Нося ти захар, цигари и кафе.
Влез, спасителю мой.
Боядисала си се. - Харесва ли ти?
Много. Приличаш на богиня. - Благодаря.
Малко се страхувам. - Няма нищо.
След големите маневри през 37-а Дучето каза ясно,
че червените няма да стъпят в Сицилия!
А немските ни приятели не бяха толкова много, както сега.
Виж кой се появи.
Сега е червена.
Исками се да я оскубя тази коса.
Отвратително!
Вече и с немците се чука. - Кой?
Онази кучка Малена Скордия. Сдушила се е с минетчийката Джина.
Много си пасват. - Така е.
Явно в хотела нощите са горещи! Казват, че двете минавали
от стая в стая и задоволявали до петима офицери наведнъж!
Стига бе! - Само те двете.
Дъще, детето е обсебено от дявола. - Богородице!
Роза!
Да си вървим!
Престани с този цирк. Като "Пиета" на Микеланджело си.
Да си вървим! - Не.
Срам, какъв срам...
Така излекуваха чичо ми, а той беше болен от холера!
Синът ти не е болен! Вече е мъж, ей такъв му е!
Иска да чука!
Чакай ме тук.
Ела, Ренато, влез. Не се страхувай.
Да затворя ли? - Остави отворено.
Госпожици! Избери си която искаш.
Елате! - Не е ли малък?
Какво лошо има? Свежа плът!
Погрижи се, Лупета!
Постарай се... - Ела.
Как се казваш? - Ренато Аморозо.
Аморозо - колко романтично име! - Тази нощ или ще ни убият бомбите,
или ще отидем в затвора.
Върви, върви.
Ела, Ренато.
За първи път ли ти е? - Не.
Много пъти съм си го представял.
Елате да изхвърлим онази курва!
Вече няма да можеш да съблазняваш мъжете, курво!
Да видим дали сега ще им харесаш!
Харесва ли ви курвата?
Госпожицата е готова!
Изчезвай! - Махай се!
Ето един стар познайник... - Кой е?
Нино Скордия... - Съпругът на Малена...
Дойде някакъв непознат, Джовани. - По дяволите!
Само той ни трябва!
Познавате ли Малена Скордия? - Коя е тази?
Вие кои сте? Това е домът ми. - Не знаем нищо, бежанци сме.
Когато дойдохме, тук нямаше никого. - Не е възможно.
Горкият! Никой не смее да му каже. - Кой би посмял?
Жена му е проститутка в Трапани. Още е красива, но си остава курва.
Да, във войната загубих ръката си, не съм умрял!
После бях затворник в Индия, там се разболях много тежко...
Какво търсиш тук, момче? Изчезвай!
Аз момче - бар, кафе, чака...
Разбира? - Добре.
Нямам дом, няма къде да спя, родителите ми са починали.
Жена ми е изчезнала и никой не знае къде е...
Съпругата му е жената, която линчуваха, когато пристигнахме.
Говори се, че сега е проститутка. - Помогнете ми да я открия.
Ген секретар, помните ли ме? Аз съм Нино Скордия...
Младежо, бъркате ме с някого. - Имате ли огънче?
Бяхте секретар на Фашистката партия, а вие - кмет. Помогнете ми.
Знаете ли нещо за жена ми? - Май че се хвана със сепаратистите.
А когато карабинерите я убиха, беше прегърнала Антонио Канепа.
Цялото семейство сте герои!
Прав сте, не са герои тези, които отидоха на фронта
да защитават негодниците като вас!
Разходи се из бордеите на Сицилия, може и да намериш жена си!
Ей, чакай, спри!
Уважаеми г-н Скордия, простете, че нямам смелост
да говоря с вас като мъж с мъж. Не намерих друг начин
да ви кажа, че само аз знам истината за съпругата ви.
Не се дразнете, че не ви говорят. Така е по-добре.
Ще чуете само злобни думи.
Повярвайте ми, г-жа Малена беше вярна съпруга.
Обичаше само вас. Това е самата истина.
Вярно е, че после се случиха още много неща,
но тогава ви считаха за мъртъв от доста време.
За последен път я видях да се качва на влака за Месина. Успех!
Би трябвало да се подпиша "приятел", както в анонимните писма,
но ще напиша името си - Ренато.
СЛЕД ЕДНА ГОДИНА
Уважаеми, наред ли е всичко?
Яж, мама!
Вижте кой идва!
Защо всички я гледате, Ренато? - Не я гледаме.
Видях ги хванати под ръка! - Млъкни!
Идва да пазарува.
Да, това е Малена.
Има бръчки под очите. - Струва ми се, че е напълняла.
Добър ден, г-жо Скордия.
Добър ден.
Домати ли търсите? Вземете от тези, евтини и вкусни...
Хайде на хубавата стока!
Харесва ли ви, г-жо Малена? - Да.
Заповядайте. - Не, не сега...
Не се притеснявайте. - Друг път...
Сложете го в чантата. Ще ми го платите по-късно.
Довиждане, приятен ден. - Благодаря.
Оставете, аз ще ги събера.
Благодаря.
Много ти благодаря.
Желая ви късмет, г-жо Малена.
Сякаш побягнах тогава...
И наистина бягах от нея, от чувствата, мечтите, спомените...
Мислех си, че трябва да забравя...
Бях убеден, че ще мога да забравя.
Вече съм стар, а животът ми премина банално.
Бях с много жени, които казваха: "Не ме забравяй", а ги забравих.
И до днес тя е единствената, която не забравих никога -
Малена.
Режисьор ДЖУЗЕПЕ ТОРНАТОРЕ
В ролите: МОНИКА БЕЛУЧИ
ДЖУЗЕПЕ СУЛФАРО
Сценарист ДЖУЗЕПЕ ТОРНАТОРЕ
По романа на ЛУЧАНО ВИНЧЕНЦОНИ
Оператор ЛАЙОШ КОЛТАЙ
Музика ЕНИО МОРИКОНЕ
Превод и субтитри БРАНИМИР ДОБРЕВ
ТВ рип субтитри от JJD @ 2020 YavkA.net