Ce e fericirea ?
E o amintire ?
Un plan pentru viitor ?
Sau e doar acest moment ?
Cum e posibil ca ceea ce te-a făcut fericit ieri
să te facă azi să te simți atât de mizerabil ?
Ceea ce ne plăcea înainte acum ne pare vechi,
de modă veche sau chiar urât.
- Să fiți cuminți ! - Bună ziua !
Pa, tati ! Pa, mami !
Dar şi ce e nou ne sperie.
Nu vrem să ne schimbăm, de parcă am deține controlul.
Nici acum nu crezi în destin ?
De parcă am putea opri ceva ce are propria viață.
Nu credeam că mi se va întâmpla aşa ceva, dar iată-mă !
Poate că fericirea e acea clipă.
Clipa care schimbă totul.
GUSTUL ÎNFRÂNGERII Episodul 2
Ce faci ?
Nimic. Plec la Ciudad de Mexico.
Am un proiect nou cu o formație. Înregistrăm.
Ia-ți o haină. Nu se ştie cum e vremea zilele astea.
Nu e nevoie, fii liniştită. O să stau mereu în studio.
La un moment dat trebuie să dormi, să mănânci, să te speli.
Ce-ar fi să vin cu tine ? Am putea măcar să dormim împreună.
Nu vreau să renunți la treburile tale pentru mine.
Pot să lucrez de la distanță în timp ce tu înregistrezi.
- Am o idee. - Spune.
Ce-ar fi să mă duci la aeroport ?
Pe drum mergem să mâncăm la localul tău preferat, cel italian.
Când o să ne obişnuim aşa, o să mă întorc.
Bine.
- O să-mi fie dor de tine. - Şi mie, de tine.
Nu vreau să mă ții de după umăr.
Ca şi cum am fi cel mai fericit cuplu din San Gabriel.
Nu suntem. Nu mă prefac.
- Abia acum îți dai seama ? - Ce ?
Nu ne e bine de mult timp.
De ce crezi că m-am culcat cu bona ?
Dai vina pe mine ? Serios ?
Când am făcut sex ultima oară ?
Bine. Când am dormit îmbrățişați ultima oară ?
Când am vorbit ultima oară despre altceva, nu despre şcoală,
activitățile extraşcolare ale copiilor, medicul pediatru ?
Vreau să fiu cea mai bună mamă pentru copii !
Eşti cea mai bună mamă, dar unde...
Ce se întâmplă cu restul, cu mine ?
- Acum tu eşti victima ? - Nu.
Vreau să spun că suntem amândoi suntem de vină.
Când ne-am căsătorit, aveam mii de planuri, voiam să facem multe.
Voiai să continui Conservatorul, urma să ne mutăm la țară.
Voiam să ținem concerte în grădină.
Dormeam în fiecare noapte îmbrățişați.
Data viitoare vine doar unul dintre noi la şcoală.
V-am adus lasagna pentru mâine.
Cum aşa ?
E de la restaurantul italian, în drum spre aeroport.
Am fost să-l duc pe Vico şi am profitat de ocazie.
Unde a plecat Vico ?
La Ciudad de Mexico, să înregistreze cu o formație nouă.
- Pentru câte zile ? - Mănâncă un fursec, dragule.
Nu-mi place să stai singură, fata mea.
Ai venit acum două săptămâni, şi el a plecat deja.
Dacă poți, te poți întoarce aici.
Tată, nu mai am 13 ani. Calmează-te.
Fata mea, nu putem continua aşa. Cred că ar trebui să facem ceva.
De câte ori va pleca în turneu ?
Nu e în turneu.
Oricum ar fi, nu-mi place să stai singură, fata mea.
Măcar ar trebui să fii precaută şi să verifici toate ferestrele.
Mai ales pe cele de jos, din spate.
Dragule, ți-am cumpărat fursecuri fără gluten.
Le-au adus la magazin special pentru tine.
- Fata mea, ascultă-mă, te rog. - Mănâncă, dragule !
KITI: Bună ! Ai ajuns ? Ce faci ?
... emisiunea de azi.
Ne vedem mâine, la aceeaşi oră, cu Veronica.
Nu uita, mâine avem o invitată specială.
O persoană pe care toți o iubesc mult.
Vero, spune-ne cine va fi alături de tine.
Mâine dimineață va fi alături de noi Ana Montes de Oca,
prima femeie din America Latină care a obținut aurul
la Campionatul Mondial şi la Olimpiadă.
Mâine vom avea un interviu în exclusivitate.
La ora 14, această figură emblematică a sportului național
va fi în studioul nostru.
Toți am crescut cu succesele ei...
Curățenie generală.
- Dle Jorge, ce faceți ? - Ce faci, băiete ?
Tocmai mi-am dat seama că părinții mei adunau orice.
Ni se întâmplă tuturor.
De la o vârstă ne e greu să ne desprindem de amintiri,
fiindcă sunt tot ce avem.
Mereu rămâne speranța, nu ?
Nu. La un moment dat în viață, te mulțumeşti cu ceea ce ai.
Spuneți-mi cu ce pot să vă ajut.
Eram în trecere şi am văzut toate lucrurile astea.
M-am gândit că ai nevoie de ajutor.
Nu. Mai trebuie să cobor dulapul ăla şi am terminat.
Nu vrei să te ajut să-l desfaci ? Doar nu vrei să-l cobori aşa.
- Nu. Ce vorbiți ? - Haide ! Sunt aici ca să te ajut.
Bine.
Gata !
Ai văzut-o pe Kiti în ultima vreme ?
Nu. Nu ne-am mai văzut de la petrecerea de logodnă.
Sun-o ! Invit-o în oraş !
- Îți dau numărul ei. - De asta ați venit, pentru Kiti.
Sincer, nu avem multe în comun în ultima vreme.
Băiatul ăla, muzicianul,
a plecat din oraş şi a lăsat-o singură în casă.
Kiti nu mai e un copil.
E foarte sensibilă. O cunoşti. A trecut prin clipe grele.
Da, dar nu vă gândiți la asta !
Nu aş vrea s-o internăm din nou. Înțelegi ?
Nu, dle Jorge. Ce vorbiți ? Nu se va mai întâmpla.
Kiti e mai puternică decât credeți.
Ce-ar fi să te duci la ea ? S-ar bucura să te vadă.
Ați fost prieteni buni.
Da, dar asta a fost demult.
În această dimineață avem alături o femeie extraordinară,
Ana Montes de Oca.
A reuşit ceea ce nicio femeie hispanică...
Mai mult, nicio sportivă mexicană nu a reuşit în acele vremuri.
- Ana, bine ai venit ! - Mulțumesc !
Ai câştigat prima medalie de aur cu o săritură de la zece metri,
la Olimpiada din Atlanta. Apoi ai repetat figura la Sydney.
Erai o copilă.
Am ratat tot ce puteam rata fiindcă m-am antrenat.
Nu m-am bucurat de copilărie, dar sunt fericită.
Ai meritat să te antrenezi fiindcă ai schimbat sportul.
Mai ales şansele pentru femei.
Mulțumesc, Veronica ! E o perioadă la care țin mult.
O să schimb puțin subiectul.
S-a tot vorbit despre candidatura soțului tău, Jandro Alvarez.
Se spune că nu ar fi ajuns unde e azi fără tine.
Asta se spune, dar nu sunt de acord.
Soțul meu e un bărbat capabil.
Dacă va fi ales, nu va schimba doar sportul din această țară,
ci va şi deschide multe uşi pentru toți sportivii mexicani.
- Bună ! - Ce cauți aici ?
Voiam să te văd.
- Ce cauți aici ? - De ce nu-mi răspunzi la mesaje ?
Vico, uită ce s-a întâmplat, te rog !
Spune-mi ce-ți place la mine ! Că e fructul oprit ?
Că sunt mai mare ? Că sunt măritată ?
Fiindcă asta voi fi mereu pentru tine.
- Mami ! - Bună, scumpule ! Ce faci ?
- Foarte bine. - Mă bucur.
- Bună, iubito ! - Bună, iubitule !
- El e Vico. - Salut !
E producător muzical.
L-am cunoscut când am fost la San Miguel, acasă la Dolly.
E logodnicul lui Kiti.
Felicitări pentru logodnă ! Mi-a spus Ana.
- Mulțumesc ! - Sunt Jandro.
Scuze. Jandro, soțul meu. Haide !
Mă scuzi. Îmi dai un autograf ?
- Nu am nimic. E în maşină. - Am eu !
Am lucrat aici. Juan Carlos mi-a spus că eşti aici
şi am vrut să profit de ocazie.
- Sunt un mare admirator. - Şi eu.
- Mulțumesc ! Pa ! - Sper să ne vedem în curând.
Pa ! Îmi cumpărați o înghețată ?
Uite ! Asta vă jucați tu şi Kiti când erați mici. Îți aduci aminte ?
Da. Nu ştiam că părinții mei l-au păstrat.
Ştiau foarte bine ce făceau.
E o amintire frumoasă. Asta vă jucați după-amiaza.
Trebuia s-o las pe Kiti să doarmă aici fiindcă nu vă opreați din joc.
- Mereu mă bătea. - Da.
Nu ştiu ce s-a întâmplat între voi.
Nimic.
Nu a mai venit.
Iar eu nu am ştiut niciodată să mă exprim în cuvinte.
În cutie...
- Îl arunci ? - Da. Nu se mai joacă nimeni cu el.
Ce e scandalul ăsta ? Te rog ! Ce înseamnă asta ?
- E Chopin. - Ştiu.
Nu e nevoie să se audă până în Polonia sa natală !
Ce nesuferit !
Mi-a prins bine discuția avută de dimineață.
- Da ? - Da.
Am decis să termin Conservatorul. Mulțumesc !
- Acum ? - Tati, ne putem juca pe calculator ?
Da. Duceți-vă !
- Acum ? - Da, acum.
Am petrecut destul timp făcând piureuri şi cântând cântece de leagăn.
Şi copiii ? Bine, o să mergi la cursuri.
Trebuie să găsim o bonă.
Asta ai vrea, nu ? Nu !
Sunt copiii tăi. Te ocupi tu.
Nu, serios, Dolly, Nu poți face asta.
Am multă treabă. Trebuie să lucrez.
Şi eu lucram. Mai ştii ? Dar am renunțat.
Ce fac dacă am o şedință ? Cum fac ?
Nu ştiu. Eşti capul familiei, descurcă-te ! Să se vadă !
- Tati, mi-e foame. - Scumpo, pregătim ceva imediat.
Nu vă bateți ! Unde te duci ?
Am primul curs în jumătate de oră.
Nu, Dolly. Nu vă bateți, vă rog !
Dolly, am o întâlnire în 15 minute. Nu mă poți lăsa singur cu ei.
Nu ? Uite !
Pa ! Să fiți cuminți, copii !
Opreşte-te !
Intră.
Te rog, ia loc.
Mă scuzați.
Ştim că la acest curs nu se întârzie, nu ?
- Da. - Nu am auzit.
- Da. - Foarte bine.
Poți continua, Rodriguez.
Bună ! Ai ajuns ? Ce faci ?
Uite, tată !
Leo, poți da mai încet, te rog ?
Leo !
Jandro, îi poți spune să dea mai încet ?
Leo, la naiba !
Ce ți-a venit ?
Se pare că e singurul mod în care mă ascultați.
Iubito, eu lucrez, copilul se joacă. Ce ai pățit ?
Mă duc să mă plimb. Nu mă simt bine.
Gata ! Jucăm împreună ? Îmi arăți ?
Hai, băiete !
Curățenia ! Pot să intru ?
Nu e nevoie. Mulțumesc !
Le iau eu.
Nu e nevoie...
Cât e ceasul ?
E târziu.
Mi-am făcut griji.
Am fost să mă plimb.
Îmi pare rău.
Şi mie îmi pare rău.
Campania m-a acaparat. Dar mai durează numai câteva zile.
O să câştigăm, Ana.
Apoi vom fi din nou împreună.
- Ce e ? - Vreau să-ți cer o favoare.
- Ajută-mă cu Lola. - Nu pot.
Te rog. Ştii că nu-i place să facă baie. E ca tine.
Oscar, e o copilă. Pune-i mai multe jucării în cadă.
Spune-i o poveste cu pirați. Intră cu ea. Nu ştiu.
Ultima oară era să înece pisoiul.
Din cauza ta, fiindcă nu ai fost atent.
Mereu e vina mea, nu ?
Eu o spăl mâine. Azi nu pot fiindcă am cursuri.
Mă scuzați, dle Rahmaninov.
Nu râde !
Vrei o femeie fără visuri ? Fără aspirații ? Fără preocupări ?
Nu vrei !
Şi tu trebuie să faci ceva. Eşti abătut în ultima vreme.
Aproape că nu se mai vede.
Îmi plăcea. Era o amintire frumoasă.
Ce e ?
Nimic.
Nu, încă o oră ! O jumătate de oră !
Vico, mi-ar fi plăcut să te cunosc acum zece ani.
La unul dintre concertele mele ?
Nu aş fi mers vreodată la concertele tale.
Cum să nu ? Ba da. Ți-aş fi dedicat o melodie.
M-aş fi uitat la tine mereu.
Poate aşa...
Apoi te-aş fi dus în cabina mea.
Nu m-aş aştepta la altceva.
Vico, trebuie să mă duc să-mi iau fiul.
Mi-ar plăcea să ies de aici.
Să stau mai mult cu tine, să ieşim la cină...
Ştii că nu pot.
Nu.
Duc o viață dublă şi sunt nedreaptă cu amândoi.
Nu eşti nedreaptă. Eşti curajoasă.
Detest să-mi mint familia !
Detest !
Nu ştiu cât timp voi mai putea face asta.
Nu e bine, Vico.
VICO: Cum merge ? Trebuie să mai stau câteva zile. Foarte multă treabă.
Trebuie să te văd. Nici acum nu crezi în destin ?
Vico !
Da. Nu, înainte de cină, sigur.
Vico, sunt acasă !
Şi eu. Mult.
Bine.
Te duci din nou la sală ? Vrei să participi iar la Olimpiadă ?
Nu. Mă întorc repede.
Dacă vrei, mergem împreună la conferința de presă.
Nu mănânci acasă ?
Mă gândeam să iau ceva bun pentru diseară, după sală.
Dacă vrei...
Nu, stai liniştită ! Îl iau eu pe Leo.
Spune-mi ceva despre discurs până după-amiază. Bine ?
E genial. Nu-ți face griji !
Presa e foarte exigentă şi...
Îți mănâncă din palmă, iubitule. La fel ca ceilalți.
Bine. Maşina vine să le ia la ora 20.
Stai liniştit, o să fiu aici.
- Te iubesc ! - Şi eu.
- O zi frumoasă ! - Şi ție !
Kiti !
Ce ai pățit ? Mă auzi ?
Ce ai pățit ?
Haide acasă ! Vrei să vii cu mine ?
Te duc acasă. Vrei ?
Da ?
- Haide ! - Tati, mă doare !
Stai liniştită, totul va fi bine. Haide !
Vino ! Haide ! Ajută-mă cu uşa !
- Oscar ! Ce s-a întâmplat ? - A căzut.
Cred că şi-a rupt mâna. Mergem la spital.
Aici ! Haide cu camioneta ! Santi, Dany, veniți !
- Nu erai la cursuri ? - Asta contează ?
Pe acolo ! Intrați pe acolo ! Îți deschid imediat. Poți ?
Gata !
Unde mergem ? La cină ? La operă ?
Bineînțeles că nu. E o rochie.
Pune-o pe pat ca să nu se şifoneze. E pentru mai târziu.
Sigur îți stă incredibil.
Nu o să mai avem timp.
Stai !
KITI
Ce i-ai spus ?
Că am venit câteva zile cu munca.
Ştiu, am greşit. Nici mie nu mi-e uşor.
Nu vreau să-i fac rău.
Pune-ți rochia.
Acum ? Eşti nebun ?
Imaginează-ți ! Noi doi pe stradă...
Tu cu rochia, eu, cu haina de piele.
Ştii că nu pot. Dacă mă vede cineva...
Mergem undeva unde nu te vede nimeni.
Tu, rochia, eu şi vântul printre copaci.
Ce zici ?
Pe aici.
Locul ăsta e incredibil.
Credeam că sunt măcar un tată bun, dar nici măcar atât nu sunt.
Nu e adevărat. Nu e vina ta.
Nu m-am dus la Conservator.
- Am vrut să-ți dau o lecție. - Poftim ?
Voiam să-ți demonstrez că încă sunt o femeie amuzantă, cu visuri.
Ca atunci când ne-am căsătorit. Dar nu mai sunt.
Dolly, nici eu.
Amândoi ne-am schimbat. Viața ne-a schimbat.
Dar nu suntem mai răi.
- Nu ? - Nu.
Suntem mai buni datorită lor.
Eu...
Nu aş schimba nimic în ultimii zece ani. Nici măcar greşelile.
Regret tot răul pe care ți l-am făcut.
Dar ceva trebuie să se schimbe.
Da, ceva trebuie să se schimbe.
- Mami ! Tati ! - Scumpo !
- E o fată foarte curajoasă. - Mă simt mai bine.
Ce bine !
- Bună seara ! - Mulțumesc ! Poftim cheile !
Ce s-a întâmplat ? Am zis că venim împreună.
Îmi pare rău !
A durat mult să găsesc rochia, apoi am rămas fără baterie.
- De asta am venit direct aici. - Sunt aşteptat.
Eşti frumoasă. Te iert pentru că eşti frumoasă.
Ce faceți ? Bună seara !
Ce veți face mai întâi ca preşedinte al Comitetului Olimpic ?
Bună seara ! Scuzați-mă că am întârziat, vă rog.
Luați loc. Începem cu întrebările.
Ana, ce ai de spus despre clipul care circulă pe rețelele de socializare ?
Poftim ? Ce clip ?
Unii spun că poate fi fals. E adevărat ?
Sau e o strategie ca să vă discrediteze ?
Mă scuzați.
Am venit să-mi prezint candidatura în fața presei.
Nu înțelegem despre ce vorbim.
Am aici clipul. Vi-l arăt ?
Sigur. Te rog...
- Ce părere aveți ? - L-ați mai văzut ?
Redactor GEORGE COSTINAŞ