един филм на Къртис ХЕНСЪН
Анабел ШИОРА
Ребека Де МОРНИ
РЪКАТА, КОЯТО ЛЮЛЕЕ ЛЮЛКАТА
Ърни ХЪДСЪН
Мат МАКОЙ
Джулиън МУР
Музика Греъм РЕВЕЛ
Оператор Робърт ЕПСУИТ
Сценарий Аманда СИЛВЪР
Продуцент Дейвид МАДЪН
Режисьор Къртис ХЕНСЪН
Хайде, готова съм.
Идваме. - Идваме.
Майкъл! - Ема, ти стой тук.
Какво има?
Стой тук, Клер.
Мамо?
- Всичко е наред, скъпа.
Скъпа, този човек казва, че го праща организацията "По-добри дни".
"По-добър живот" - Да, извинявай.
Нашата организация помага
на непълноценните хора да си намерят работа...
Аз живея там.
Разбира се! Ще ни направите ограда. - Да.
Почуках.
Вие сте Соломон, нали? Рене Петерсън ни каза колко добре работите.
Аз съм Клер, а това е съпруга ми Майкъл.
Да, вече се запознахме. - А това е Ема.
Здравейте. - Радвам се да се запознаем, Ема.
Ще покажа на Соломон за какво става дума.
А ти питай госта иска ли нещо.
Мама каза да те питам искаш ли нещо?
Искам ново колело... с голяма кошница...
с ръчни спирачки и скорости.
Това е страхотно. - Да.
Добре... ясно, разбирам.
Значи искате да махна това? - Да.
Оградата трябва да мине от тук, а вратата да бъде там.
Тази ограда за какво ви трябва...
хората да могат да влизат или да не могат?
Ами... и двете.
Но най-вече да не могат да влизат. - Добре.
Добре. Едно... две...
три... пет... девет.
Това беше шега.
Имам рулетка. Ето я.
Добре. Тук всичко наред ли е?
Абсолютно.
Г-жо Бартел? - Аз съм.
Доктора ще ви приеме.
За първи път ли идвате при д-р Мот? - Да.
Предишния ми доктор замина и д-р Мот беше така любезен да ме вземе.
Той е най-добрия и също чака дете? - Наистина ли?
Съблечете се и облечете това. - Добре.
Докторе. - Г-жо Бартел!
Здравейте. - Аз съм д-р Мот.
Радвам се да се запознаем. - Аз също.
И така... как сме днес? - Чудесно.
От сутринта нещо се върти и мърда.
Това ще ви е второ дете. Значи трябва да сте наясно.
Виждам, че имате астма.
Някакви проблеми? - Не, сега нямам.
Легнете и си вдигнете краката. - Добре.
Не очаквах, че ще ми правите пълен преглед след третия месец.
До 36-та седмица не го правим,
но... като се има предвид, че сте ни нов пациент...
искам да проверя всичко още сега.
Г-жа Милър е. Пита за резултатите от теста.
Кажете й, че всичко е наред.
Ако има въпроси, ще й се обадя. - Да, докторе.
Изчакайте малко.
Мария, вземете от лабораторията и резултатите от вчерашните тестове.
Да, докторе.
Извинете ме. - Всичко е наред.
Да започнем от гърдите.
Тези дни времето е прекрасно, нали? - Да, така е.
Обичам да се разхождам след проливен дъжд.
Много е важно сама да можете да усещате гърдите си.
Отпуснете се.
Г-жо Бартел, кога да ви запишем следващия час?
Клер? - О, Майкъл!
Скъпа, какво има? - Майкъл.
Скъпа, какво е станало? Клер?
Знаеш ли как ме пипаше?
Това не беше преглед...
Той ме опипваше.
Но... ако го обвиня и се окаже, че не съм права?
Но ти мислиш, че си права, нали? - Да.
Тогава трябва да се оплачем.
Майкъл, не мога да го направя. - Клер, чуй ме.
Ако не го направим, той ще постъпи така и с други жени.
Трябва да си повярваш. - Не знам дали ще мога.
Мисля, че ще можеш.
Ще го направи заедно.
Въпреки изпращаната хуманитарна помощ в района,
ситуацията засега не се подобрява.
Д-р Виктор Мот от Сиатъл, акушер гинеколог,
беше извикан днес в прокуратурата.
Скандала избухна миналата седмица, когато една бременна пациентка
се оплака, че по време на преглед той е имал сексуални намерения.
След това още 4 пациентки са заявили...
че и към тях е имал същите намерения.
Д-р Мот отказа коментар.
Гинеколог, обвинен в сексуален тормоз, е намерен мъртъв.
Според полицията, това е самоубийство.
Тук пише, че е самоубийство.
Ще се опитаме чрез застрахователната компания да уредим нещо.
Въпреки, че съпругът ви има голямо състояние,
върху него има запор от съда. - Запор?
Това е обичайна практика за покриване на съдебните разходи и издръжки.
Можете да останете в къщата докато се роди детето,
но по принцип трябва да си търсите друг дом.
Много съжалявам, г-жо Мот.
Имате ли нужда от помощ?
Извикайте Бърза помощ!
Детето ми!
Трябва ни кръв.
Четвърта група! - Свалете колана.
Какви са жизнените показатели?
Детето ми. - А сега я вдигнете.
Много кърви. Трябва да извадим детето или ще ги загубим и двете.
Чувствам го как рита. - Така ли?
Дръжте я. Не мога да спра кръвта.
Извикайте анестезиолога. Ще я оперираме.
Мускулите се свиват. Губим детето!
Не!
Дръжте я.
Детето е мъртво. - Не.
Анестезиолога идва. - Пригответе хирургията.
Кръвното е 80 на 40.
Даже не погледна храната. - В депресия е.
Толкова е депресирана, че даже няма да говори. Дай на мен.
Трябва да хапнете нещо.
Д-р Мот беше намерен мъртъв в дома си
с огнестрелна рана в главата.
Клер Бартел не заведе дело, въпреки, че тя беше първата,
която се оплака от д-р Мот.
Ще ви оставя храната.
6 МЕСЕЦА ПО-КЪСНО
Наближавам задната врата. Съвсем близо съм до задната врата.
Сега влизам... през задната врата.
Добро утро, Соломон. - Добро утро.
Благодаря.
Татко, не можеш да ме хванеш.
Здравей, бебче.
Ела тук. Хванах те! - Извинявай, мамо.
Не плачи, бебчо. Виж вече колко си голям.
Благодаря ти, Соломон. Не плачи, скъпи.
Помниш ли правилата на организацията? По-добре е да не пипаш детето.
Извинявай, забравих.
Просто исках да помогна. - Знам.
Благодаря.
Знаеш ли, в Ботаническата градина развалят един парник.
Можем да вземем няколко рамки. - Нека позная.
Искаш да си направиш парник. - Да! Имаме рамки, имаме и стъкло.
Просто трябва да ги сглобим и готово.
Скъпа, не мислиш ли, че работиш твърде много?
Защо да не наемем бавачка?
Засега се справям... А за Джоуи мога и сама да се грижа.
Клер, сега нещата стоят по друг начин.
Не е нужно да правиш всичко сама.
Ами Соломон? И той може да ни бъде бавачка.
Скъпа, не мисля, че Соломон може да ви бъде добра бавачка.
Защо не?
Нали знаеш, че Соломон е необикновен човек?
Да. - Ами има някои неща...
които той не може да прави.
Когато Соломон си свърши работата, какво ще стане с него?
Значи... когато свърши да боядисва,
ще трябва да му намерим друга работа.
Нали? - Добре.
Побързай, скъпа.
Чао, мамо. - Чао.
Г-жо Томпсън? Г-жо Томпсън!
Благодаря.
Благодаря, че спряхте. - Няма защо.
Вземи, скъпа. - Благодаря, мамо.
По-късно може да завали. Благодаря ви, че спряхте автобуса.
Няма защо. - Благодаря ви.
Извинете, знаете ли къде живее семейство Барлет?
Ами... Аз съм Клер Барлет.
Здравейте, аз съм Пейтън Фландърс. - Здравейте.
Търсили сте бавачка. - Да!
Да отидем в къщи. - Добре.
Не мога да повярвам, че съм забравила за тази среща.
Всъщност, аз нямам среща.
Тогава сигурно агенцията ви праща? - Не, не съм от агенцията.
Досега съм работила само в едно семейство.
Те заминават и аз не знаех какво да правя и къде да отида.
Бях с детето в парка и там разбрах, че си търсите бавачка.
Извинете ме. Не трябваше да идвам. Сигурно...
Не, не, всичко е наред. Влезте.
Сигурна ли сте? - Да, да.
Обикновено задавам някои въпроси, като...
можете ли да шофирате? - Благодаря.
Ето. Ще я загубите. - Ще кажа на мъжа ми да я поправи.
Както и да е... а вие как станахте бавачка?
Ами... преди няколко години бях бременна.
В един и същи ден загубих и мъжа си и детето.
Лекарите ми казаха, че повече няма да имам деца.
Беше ми много трудно.
След това приятели ме уредиха като бавачка в едно семейство.
Тогава разбрах... че това е една чудесна работа.
Много обичам децата и ми харесва да бъда с тях. И да се грижа за тях.
За мен това е... начин да бъда майка.
Добре. А аз си правя парник.
И въпреки, че е до къщата, съм много заета и имам много работа.
Това е Джоуи. - О, може ли да го видя?
Детската стая е до спалнята.
Клер? Трябва да те питам нещо. - Сега ще се върна, извинете ме.
Опитай се да отвориш прозореца отвътре.
Ако не успееш, изчакай Майкъл да се върне.
Соломон, това е Пейтън.
Радвам се да се запознаем. - Здравейте.
О, извинете! Съжалявам.
Извинете. - Няма нищо. Стана случайно.
На всеки може да се случи.
Добре.
Прекрасен е! - И много гладен.
Много се задържах. - Няма проблем, беше ми приятно.
Трябва да вървя, ще ви оставя препоръчително писмо.
Не ставайте, ще намеря изхода.
Пейтън, защо не дойдете на вечеря? Ще ви запозная със семейството ми.
Днес? Би било чудесно. - Към 18.30 добре ли е?
Ще дойда.
Аз правя соса за салатата. - Трябва да сложиш и масата, скъпа.
Татко ще се върне всеки момент.
Извинете, а с какво се занимава мъжът ви?
Майкъл е инженер по генетика. Работи в една биолаборатория.
Татко е един луд учен!
Това е той!
Дайте да ви помогна. - Благодаря.
Дай целувка. Благодаря.
Помагаш на мама, нали? - Шшт.
Защо, какво има? - Джоуи спи.
Здравей, красавице. - Здравей, как е?
Пейтън, това е мъжът ми Майкъл. - Здравейте.
Това беше една прекрасна вечеря, като в добрите стари времена.
А аз направих соса за салатата. - Така е. И го направи съвсем сама.
Мама каза, че когато направи парника,
аз ще отговарям за ягодите. - Наистина ли?
Това е много отговорна работа. - Така е.
Изглежда добре. Имаш ли забележки? - Не, чудесна е.
За 1 година можем да я вземем.
По-добра няма да намерим. - Нали?
Боже Господи!
Какво има? - Това беше в устата му.
На мама обицата. - Паднала е докато съм го държала.
Всичко е наред. - Извинете, че ви изплаших така.
Добре, че я видяхте. - И то навреме.
Това е за теб. - Благодаря, нямаше нужда.
Много са красиви. - Когато звънят, детето спи по-добре.
Ще те настаня долу, а след това ще ги закачим в детската.
Тук е малко тъмно, но стаята ти е по-светла.
Това е... пералнята.
А това ще бъде твоята стая.
Чудесна е. - Харесва ли ти?
Ето така.
Мамо виж! Направихме го. - Я да видя.
Ема, ти много ми помогна! - Благодаря.
Каква прелест! - Да, изглежда като вашата къща.
Да, знам. Вдигаме го всяка година, когато долитат мартините.
Какво е това мартини? - Това са големи лястовици.
Една и съща двойка идва тук всяка година.
Да. Аз също бих се върнал тук.
Клер, имаш много хубава гривна. - Купих я от един антикварен магазин.
Можеш и ти да я носиш. - Добре, благодаря.
Днес сигурно е специален ден. - Много съм сексапилна в тази рокля.
Подарък ми е от Майкъл.
Както и да е... какви обувки да сложа, черни или червени?
А сако ще сложиш ли? - Да, всъщност не.
Не знам. - Тогава сложи черни обувки.
Мислиш ли?
Да, сигурно си права.
Това са те, закъснявам.
Готови ли сте? - Малко закъсняваме.
Марлен няма ли да влезе? - Говори по телефона.
По дяволите.
Какво има? - Някакво петно.
Това е от парфюма. Сигурно съм го направила с ръка.
Ще донеса сода. - Благодаря.
Марти, това е... Пейтън.
Здравей, Пейтън. - Здравейте.
Трябва да занеса нещо на Клер. - Добре.
Може би и ние трябва да си имаме деца.
Имайте предвид, че няма да ни пазят масата дълго.
Здравей, Марлен. - Здрасти.
Какво ти е? - Какво да ми е? Нищо ми няма.
Хубаво дупе.
Здравейте, мисля, че не се познаваме. Аз съм Марлен,
а вие сигурно сте Пейтън. - Радвам се да се запознаем.
Пойзън. - Моля?
Парфюма. Същия като на Клер.
Извинете, Клер ме чака горе.
Изглеждаш прекрасно.
Нали не мислиш, че това е забавно? - Не.
А ето я и нея.
Здравейте и извинявайте.
Здрасти. - Изглеждаш чудесно!
Скъпа, мислех, че ще облечеш роклята, която ти подарих.
Защо, тази не ти ли харесва?
Нямах това предвид. И тази е много хубава!
Всички изглеждате страхотно. Да вървим, че съм гладна.
Имаш номера на ресторанта, нали? - Да, приятно прекарване.
"Зомби. Живите мъртъвци. "
Страхотно! Мама не ми дава да гледат такива филми.
Тогава ще го запазим в тайна. Ема, ти знаеш ли какво е тайна?
Да. Това е нещо, което не трябва да казваш на никого...
каквото и да стане. - Точно така.
Ще си имаме наша малка тайна. Тя ще бъде нашия знак.
Беше забавно да се запозная с леля Марлен и чичо Марти.
Те отдавна ли се познават с вашите? - Леля Марлен е израснала с татко.
Като малки са били големи приятели.
Я виж ти? А ти имаш ли си приятел?
Не, мразя момчетата. - Така ли?
Ще ти кажа нещо, но обещай да не го казваш на никого.
Обещавам.
Ами... в училище имаме едно много лошо момче. Казва се Рот...
и постоянно ме бие. Каза ми, че ако кажа на някого, ще ме убие.
Така ли ти каза? А майка ти не направил ли нещо?
Опита се да говори с него, но това не помогна.
Никога не позволявай на симпатична жена да вземе властта в дома ти.
Това е лошо нещо. - Властта значи.
Слушай какво ти казвам. Как беше онова...
"Ръката с детето... това е..." - Хей, Марл?
Колко взе за къщата на Флетчър? - Три и малко.
Искам да ти кажа просто да бъдеш внимателна.
Сериозно ти говоря! Навсякъде цари напрежение.
Ако днес една жена не получава 50.000, това за нея е провал...
не може да си оправдае минета и лазанята, която прави в къщи.
Марлен не може да готви.
Марлен, все пак ще го опитам това.
Влияеш му лошо. Пуши само когато ти си тук.
Някой ден сигурно ще ме убие. - А, сетих се.
"Ръката, която люлее люлката... е ръката, която управлява света".
Искаш ли да видиш бебето? Виж го.
Здравейте! Виж го, скъпи.
Момче или момиче е? - Момче. Казва се Джоуи.
На колко е? - На 3 месеца.
Много е чаровен.
Благодаря. - Има вашите очи.
Така ли мислите? - Разбира се!
Имате ли и други деца? - Да, има сестра. Казва се Ема.
Тя повече прилича на баща си.
И ние си имаме още едно дете, нали скъпи?
Пейтън. - Здравей, Ема.
Кажи ми кое е онова момче? Къде е?
Онзи със сивата карирана риза ли? - Да.
Добре.
Гледай тук, Трипи! - Извинявай, Рот.
Ох! Ръката ми!
Имам да ти кажа нещо, Рот. Остави Ема на мира.
Ако не го направиш, ще ти скъсам главата!
Добре, само ми пусни ръката! - И не забравяй какво ти казах.
Еха, това беше страхотно.
Тайна.
Добро утро.
Какво има? Не си ли гладен?
Клер, помислих си... че ще искаш едно кафе.
Благодаря.
Пейтън? - Да?
Да си забеляза нещо странно при Джоуи?
Не. Какво има?
Нищо, просто се чудех.
Уморена съм. Майкъл цяла нощ работи над дисертацията си.
Станах в 4.30 да му помогна. - Дано всичко да е наред.
Добро утро. - Добро утро.
До довечера. - Няма ли да закусиш?
Трябва спешно да изпратя едно писмо. - Ако искаш аз мога да го изпратя.
Ще имаш ли време? Трябва да го получат днес.
Добре, благодаря ти. Обичам те.
Чао. - Чао, Майкъл.
Откога работиш тук? - От около 7 години.
Сега се грижа главно за поддръжката.
Здравей, Клер. - Здравей, Стан.
Тук сме като едно голямо семейство,
нали, Стан? - Да.
Седим си тук и си говорим за корените,
как се прави дренаж и други такива неща.
А твоя парник ще прилича ли на този? - Надявам се. Но ще бъде по-малък.
Даже не знам какво ще гледам там.
Когато бях малка, родителите ми ме мислеха за луда.
И че трябвало да се родя в някоя ферма.
Имаш ли роднини в Сиатъл? - Не, нямам никого.
Мъжът ми беше единственият ми роднина.
Той беше човека, който някога ме е разбирал.
И много се грижеше за мен.
Но го убиха. - Убили са го?
Така и не хванаха убиеца.
Но аз съм сигурна... че ще има възмездие.
Тук има ли тоалетна?
Да, ето там отдясно. - Сега ще се върна.
Какво има, бебчо? Да не си се подмокрил?
Няма нищо.
Писмото на Майкъл. Не мога да го намеря.
Видях те да го слагаш в чантата!
Клер, добре ли си? - Да, това е астмата.
Майкъл, то... просто изчезна.
Нищо не разбирам. Обадих се даже в ресторанта, където обядвах.
Казаха ми, че ще се обадят сутринта.
А на теб кога ще ти се обадят? - Ще остане за другия семестър.
Но те казаха, че ще го имат предвид? - Хайде, Клер, стига.
Вече говорихме за това. Всичко ще бъде наред.
Майкъл, много съжалявам. - Знам, скъпа. Разбирам те.
Може пък да съм го оставила в градината.
Ще отида да поработя още малко.
Извинявай.
Майкъл, Джоуи ме притеснява. - Какво му е?
Престана да яде сутрин.
И откога така?
Може би от няколко седмици. - Обади ли се на доктора?
Да. - И той какво каза?
Каза, че няма нищо страшно, ако качва на тегло.
Тогава всичко е наред. - Да.
Някоя си Пейтън иска да те види.
Пейтън тук? - Да, чака те в кабинета.
Това е нашата бавачка. - Разбира се.
По-добре аз да ти наемам прислугата.
Здравей. - Тихо! Той спи.
Извинявай, че те притеснявам тук в офиса,
но исках да поговорим насаме. - Всичко наред ли е?
Да, всичко е наред. Просто имам една идея.
Скоро Клер има рожден ден и можем да й направим едно хубаво парти.
Напоследък не е в настроение,
особено след случая с писмото. - Това е добра идея.
Нали? - Да.
Ами... мислиш ли, че Марлен може да помогне?
Да помогне? Шегуваш ли се? Тя може само да командва.
Тогава е по-добре да не й казваме, че това е моя идея.
Защо не?
Да не си помисли, че искам да стана най-добрата приятелка на Клер.
Изглежда добре си я разбрала Марлен.
Ами, добре... аз ще си вървя.
Добре. Радвам се, че дойде.
Чао. - Чао.
Соломон!
Искам да ти покажа скулптурата ми.
Добре. Това... глава ли е? Или крак?
Не, това е козина.
А, ясно, разбирам. Това е истинско произведение на изкуството.
Знаех си, че ще го оцениш. - Да.
Здравей, Ема. - Здравей, Пейтън.
Здравей, Соломон. Ема, трябва да говоря със Соломон.
А ти влез вътре. - Добре.
Ти бавно развиващ ли си? - Не.
Приятно ли ти беше да ме гледаш?
Приятно ли ти беше... да ме гледаш?
Не ми досаждай, малоумнико.
Аз мога да разкажа нещата много по-добре от теб.
Няма да ти позволя да им направиш нищо, защото те са мои приятели.
Няма да ти го позволя!
Соломон! Можеш ли да дойдеш за малко?
Да.
Изненада! Това е за теб, приятелю.
Аз сама ти го избрах.
Вие сте мои приятели. Мои.
Соломон много се зарадва на колелото, а Ема много го обича.
Клер, има нещо, което ме притеснява. Даже не знам как да ти го кажа.
Не знам, може и да ми се струва, но поведението му е малко неуместно.
Какво имаш предвид под неуместно?
Ами начина, по който докосва Ема.
Сигурна съм, че грешиш.
Да, сигурно си права. Соломон никога не би направил нещо подобно.
А и Ема не би го скрила, тя няма тайни от теб.
Извинявай. - Няма нищо, всичко е наред.
Много те обичам, миличка.
Знаеш ли, ако нещо се случи, било то лошо или добро,
винаги можеш да ми кажеш. Аз пак ще те обичам.
Разбираш ли ме? - Да.
Ние не трябва да имаме тайни.
Между хората, които се обичат, не е хубаво да има тайни.
Какво има, скъпа? - Нищо.
Значи няма какво да ми кажеш.
Защо не се вижда нищо през това стъкло?
Защото това е стъклопласт.
Истинското стъкло е горе, за да пропуска слънчевите лъчи.
А това е, за да не стане много горещо в парника.
Клер, интеркома на Джоуи не работи. Не мога да намеря батерии.
Дали Соломон няма? - Ами...
той има какво ли не. Да отидем да видим.
Какво си направил? Какво си направил с нея?
Скъпа? Махни се от прозореца.
Ема? Ела седни тук.
Пейтън.
Не разбирам. Защо изгониха Соломон?
Защото майка ти не го обичаше.
Исках да му помогна, но ме беше страх да не ме изгонят и мен.
Мразя я. Сигурно твоята майка не е била толкова лоша.
Аз не съм имала майка. Починала е когато съм била много малка.
Майка ти е починала? Тогава кой се е грижил за теб?
Сама се грижих за себе си.
Пейтън, ако нещо се случи с моята майка,
ти ще се грижиш ли за мен?
Разбира се.
И за баща ти също. Ще се грижа за всички вас.
Последния кашон. - Да.
Клер, с Ема всичко ще бъде наред.
Напоследък отношението й към мен се е променило.
Вече не е онова мое малко момиченце.
Станала е много сърдита... затворена.
Може би ме обвинява, че не съм я защитила.
Не мисля така, Клер.
С Марлен тази вечер ще правим списъка с гостите.
Не мисля, че това парти сега е добра идея.
Как мислиш? - Защо не?
Хората трябва да се повеселят, особено Клер.
Това ще я разведри. Тя само се обвинява.
Да, може би си права. Сигурно това исках да чуя.
Благодаря за обяда. Беше приятно да се обядва до торта.
Хареса ли ти? - Да.
Здравейте.
Може ли да го взема? - Разбира се.
Здравей, скъпи.
Дай да ти помогна. - Станал е толкова голям.
Всеки път, когато го видя, все едно виждам друго дете.
Има добре развити бели дробове, нали?
Какво има? - При мама ли искаш?
Ела при мама? Какво има?
Не знам какво му става днес. Дайте аз да опитам.
Искаш ли при Пейтън? - Добре.
Всичко е наред, бебчо.
Какъв е този ужасен звук?
"Камбанен звън". Пейтън ни го подари.
Много мило.
Е, аз тръгвам.
Чао, благодаря за обяда. - Чао.
Марлен, Пейтън ще прави днес шоколадово суфле.
Защо не минете с Марти по-късно?
Не мога. Имам клиент за къщата на Флетчър.
Не я ли продаде миналата седмица? - Продадох я, но не преведоха парите.
Затова започвам отначало. Чао. - Добре.
Мирише чудесно.
Казват, че шоколада бил заместител на секса.
Шоколада е хубаво нещо, не знаех, че е заместител на секса.
Но при вас с Майкъл сигурно огъня още не е угаснал, нали?
Да, ние още се радваме един на друг.
Когато дойдохме в тази къща, първо осветихме всички стаи.
Наистина ли? - Да.
Нали разбираш...
Когато ти се роди дете се чувстваш изморена, грозна и дебела.
Майкъл сигурно и сега се държи с теб както преди.
Мъжът никога не забравя първата любов.
Да, но аз не съм първата му любов.
Не? - Никога няма да познаеш коя е.
Да не е Марлен?
Права ли съм? - Да. Как позна?
Ами казах го напосоки.
Жалко, че Майкъл още го няма. Какво прави още в тази лаборатория?
Това е добър въпрос. Ще отида да му се обадя.
Ренди и Сиси. - Дейв и Лорета.
И Мич. - Мич и семейство Харисън.
Хайде, стига. - Но те винаги ни канят.
Имаш ли огънче?
Не мога да си намеря запалката. Марти ще побеснее.
Още не съм сигурен дали да го правим това парти.
Заради Ема ли? - И заради Клер.
Напоследък нещо не е на себе си. - А Пейтън как е?
О, Пейтън е чудесна.
Наистина ли? - Какво ли щяхме да правим без нея.
Здрасти, скъпа. - Здравей.
Как беше вечерта? - Добре.
Наистина ли?
Майкъл, звънях в лабораторията. Никой не вдигна.
Сигурно съм бил в другата стая.
Скъпа, какво има? Не исках да те плаша.
Пушил ли си? - Не съм.
Сигурно някой колега е пушил.
Но ти не даваш на никого да пуши в лабораторията.
Това разпит ли е?
Е? - Какво "е"?
Деня беше тежък. Искам да спя.
Чух шум. - Изпуснах нещо.
Добре, лека нощ.
Искаш ли нещо?
Не, благодаря, аз... - Сигурен ли си?
Да.
Лека нощ. - Лека нощ.
Скъпа, искам да ти кажа нещо.
Чухме, че Соломон има нова работа.
Така ли? - Да.
С майка ти искаме да те помолим да ни кажеш,
ако го видиш около училището или около къщи.
Не трябва да се страхуваш от него. - Аз не се страхувам от Соломон.
Пейтън! Почакай! Пейтън!
Г-жо Бартел. - Здравей, Джо.
Я да видим, 3 панталона, рокля и една риза. Да я колосам ли?
Да. И това яке. Мирише на цигари.
Не знаех, че мъжът ви пуши. - Той не пуши.
А това какво е? Явно крие навиците си от вас, г-жо Бартел.
Мамо, какво има?
Мамо, да влезем вътре.
Ема, качи се в стаята си да си играеш.
Но мамо... - Ема, моля те! Качи се горе.
Клер? Скъпа, какво има?
Майкъл, как можа да го направиш?
За какво говориш? - Ти си ме лъгал.
Скъпа, просто се успокой. - Не ми казвай да се успокоя.
Ти си един кучи син!
Скъпа, ти не разбираш. - Разбирам. Спал си с Марлен.
Стига, Клер, достатъчно! Там има хора.
Какви хора? - Направихме ти парти за изненада.
О, Боже. - Всички са тук.
Изненада. - Изненада.
Говори ли с Марлен? - Не.
Не мога да й се обадя.
Майкъл, така не може повече да продължава.
Не мога да се извинявам по-често, отколкото го правя сега.
Повече не може така.
Мислех си... дали да не заминем някъде за няколко дни.
С Пейтън и децата или само ние двамата?
С децата, но без Пейтън.
Мислех, че харесваш Пейтън. - Да, но понякога не я харесвам.
Защо, какво има? - Не знам.
Откакто тя се появи, нещата започнаха да се объркват.
Нали не мислиш, че тя е виновна? - Не!
Не знам. Чувствам се странно с нея.
Клер, скъпа, успокой се. Пейтън няма семейство. Трудно й е.
Знам, но искам да заминем. - Добре, без нея.
Ако можем с нещо да ви помогнем, не се притеснявайте,
обадете ни се и така нататък.
Това е всичко за магнолията, което можах да намеря на тази цена.
Йстуинд, Хобарт. Това е старо.
А къщата на доктора остана непродадена.
Ти какво чакаш, бакшиш ли?
Тръгвам си. Отменете всичките ми срещи.
Какво да кажа на Ламбърт? - Измислете нещо.
Здравей, миличък. След малко ще се върна.
Днес няма ли да работиш?
Не, трябва да отида до парника да взема разсад.
Няма да се бавя.
Мамка му.
Ало? - Дай ми Клер. - А кой я търси?
Марлен. Да го слепвам ли? - Клер я няма в момента.
Ще й кажа, че си се обаждала. - Разбира се, че ще й кажеш.
Да не сте на парад? Карайте по-бързо!
Клер, не знаех, че си тук.
Обади се Марлен и каза, че е много важно.
Добре, благодаря.
Здравей, Марлен.
Клер! Марлен е! Клер!
Марлен, всичко наред ли е? - Не.
Трябва ми лекар. Да познаваш някой, г-жо Мот?
Къде е Клер?
Марлен, моля те?
Къде е тя? - В парника.
Но моля те, Марлен, не ходи там.
Клер! Това е важно! Няма нищо общо с партито!
Клер! Клер!
Едното прасенце останало в къщи.
А другото прасенце излязло на разходка.
911 слушам.
Какво се е случило?
Какъв ви е проблема?
Ето кислород.
Не ни върши работа. Трябва ми симулатор за белите дробове.
Боже, какво е станало? - Стойте настрана.
Лекарите са при нея. - Но какво е станало?
Всичко ще бъде наред. Сигурно сте й приятелка.
Всичко ще се оправи. - Тя...
Тя трудно диша. Има астма.
Не се притеснявайте, всичко е под контрол.
Ей, Ал! Ела да видиш това.
Всичко е наред, Джоуи. Всичко е наред.
Клер, скъпа? Чуваш ли ме?
Сега си в безопасност. В болницата си.
Просто се опитай да си починеш, става ли?
Майкъл.
Лицето на Марлен е още пред очите ми.
Не мога да повярвам, че вече я няма.
Влез вътре.
Така е по-добре.
Целия си мокър.
Пейтън.
За мен има само една жена.
Повече не ти и трябва.
Благодаря.
Много ви благодаря. - Няма защо.
Добре ли си? - Да.
Ема? Сложи си колана, скъпа.
Аз ще се оправя.
Здравей, Пейтън. - Здравей, Ема.
Здравей, Клер. Радвам се, че отново си в къщи.
Хубаво е да си си в къщи.
Майкъл, обадиха се от училището.
Родителската среща ще бъде в четвъртък.
Добре, благодаря. Събират пари за нещо.
Пейтън ги е чула, когато е вземала Ема.
Нали ми каза, че мога да я понося? - Да, няма проблем.
Ще отида да видя да не загори обяда. Чудесно е, че се върна.
Харесва ли ти? Пейтън го направи. - Можеше първо мен да попиташ.
Решихме да те изненадаме. Мислехме, че ще ти хареса.
Ако не ти харесва, ще го махна. - Добре е, остави го.
Ще ти занеса багажа.
Добре, имаш ли седмици?
Давай. - Я виж какво намерих!
Имаш ли десетка?
Давай!
Дръж си картите така, за да не ги вижда Пейтън.
Да, но така ти ще ги виждаш.
Ето така.
Сега си лягаме.
Каза ли защо е бързала толкова? - Не, скочи и тръгна.
Отмени всичките си срещи.
А с какво се занимаваше преди да тръгне?
Дадох й списъка с къщите, които искаше.
Тя ги разгледа и изведнъж хукна. - Къщите? Тези ли?
Да.
Г-жо Харис? Радвам се, че дойдохте.
Аз съм Брус Силвърмен, брокер. - А, да.
Искате ли да видите къщата отвътре? - Да.
Добре, че дойдохте, защото вече си тръгвах.
Къщата е построена по поръчка преди 2 години.
По индивидуален проект и цената й е много по-ниска от пазарната.
Може ли? - Разбира се.
Предишните собственици са живяли тук малко.
Виждате ли, килима е нов.
Има ли детска стая?
Тази стая е идеална за детска.
Странна играчка. Какво ли е това?
Това е помпа за изсмукване на млякото на жената.
Помпа?
Не е искала да й свърши млякото.
Не разбирам къде може да е отишла. - И аз.
А, ето я.
Скъпа, къде беше? - Майкъл, аз...
Здравей, Клер, притеснихме се за теб.
Клер, Господи! - Майкъл, тя е вдовицата на д-р Мот.
Какво? - Веднага се махай от нашата къща.
Майкъл, как й позволяваш да ми говори така?
Тя не разбира, колко трудно ми беше.
Трябва да й кажеш за нас.
Няма какво да й казвам. Ти просто трябва да си тръгнеш.
Какво говориш, Майкъл? Нали ми каза, че за теб има само една жена.
Имах предвид Клер, моята съпруга.
Добре, така да бъде.
Ще си взема детето и си тръгвам.
Имах предвид... багажа си.
Майкъл.
Ти изглежда не разбра. Тръгваш си веднага, а багажа ще ти го изпратим.
Прав си. Така ще бъде най-добре.
Пейтън, ключовете. - Да, разбира се.
Съжалявам. Бяхте много любезни.
Мамо, татко, какво става? - Ема, стой там!
Всичко е наред, Ема. Мама и татко искат да си тръгна.
Сбогом, Пейтън. - Пейтън!
Обади се в полицията! - Клер, успокой се.
Ти не знаеш на какво е способна! - Взехме й ключовете!
Мисля, че тя е нагласила за мен това в парника!
Добре, събери багажа на децата. Отиваме на хотел.
Да се качим горе, скъпа.
Можете ли да изпратите някого тук? - Но нали още нищо не е станало?
Да, не е. - Щом мога, ще изпратя кола.
Ние сме на улица Якима, 808.
Ема, скъпа, заминаваме само за няколко дни.
Можеш да си вземеш куклата.
Пейтън?
Майкъл? - Татко?
Ема, заключи вратата и не отваряй на никого докато не дойда, разбра ли?
Да.
Стой тук.
Майкъл?
Клер.
Майкъл. - Добре съм. Тя е в къщата.
Аз... не мога да се движа. Краката са ми счупени.
Ще изведа децата. - Обади се в полицията.
Мамо?
911, слушам ви? - Ало.
Имаме нужда от помощ. Адреса е Якима, 808.
Мамо!
Семейството ми!
Това е моето семейство.
Всичко е наред, Ема. Мама е тук.
С теб и Джоуи ще заминем и ще имаме истинско семейство.
Повече няма да видиш тези лоши хора.
Кажи на мама, къде е Джоуи?
Къде е? - Той е там.
Ти не си ми майка!
Ема!
Тихо.
Ема!
Държиш се лошо, Ема.
Ти.
Дай ми го. - Не!
Не? - Не!
Дай си ми детето или ще ти счупя главата!
Пейтън!
Това е моето семейство, Пейтън.
Не наранявай майка ми!
Проблем ли имаш, Клер?
Когато мъжът ти прави любов с теб, той вижда моето лице.
Когато бебето ти е гладно, то суче от моето мляко.
Погледни се само.
Нищо не можеш да правиш, даже да дишаш не можеш.
Не. - Дай ми го. - Не!
Не!
Неее!
О, Соломон.
Той е добре. Аз... нищо не съм му направил.
Знам, знам. - Добре.
Ема, Ема, всичко е наред.
Ела, ела тук, хоп!
Мамо!
Отиди долу при татко.
Соломон, имам една молба към теб. Занеси Джоуи долу.
О, не. Не мога... Не ми разрешават да държа деца.
Всичко е наред, Соломон. Аз ти вярвам.
Може ли? Значи може? Добре.
Момче, ето ме и мен.
Хайде, скъпа. Да отидем при татко.
Колко голям си станал. О, малкият ми.
Соломон? Хайде.
Превод: R I S T A K I
Корекции: Scooter