Toho Co. Ltd., Japonia 1954
SAMURAIUL II DUEL LA TEMPLUL ICHIJOJI
Producător: Kazuo Takimura
După romanul "Musashi de Hideji Hojo Adaptarea: Eiji Yoshikawa
Scenariul: Tokuhei Wakao și Hiroshi Inagaki
Cinematografia: Jun Yasumoto Direcția artistică: Makoto Sono și Kisaku Ito
Sunetul: Shoji Kameyama Luminile: Choshichiro Mikami
Muzica: Ikuma Dan
Distribuția:
Miyamoto Musashi - Toshiro Mifune Sasaki Kojiro - Koji Tsurata
Otsu - Kaoru Yachigusa Akemi - Mariko Okada Yoshino - Michiyo Kogure
Oko - Mitsuko Mito Seijuro - Akihiko Hirata
Matahachi Honiden - Sachio Sakai Nikkan - Kunimori Kodo
Traducerea: Dappon (alfiaro@yahoo.com)
Regia: Hiroshi Inagaki
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Takezo din satul Miyamoto, un tânăr ambițios,
și-a părăsit căminul împreună cu prietenul său Matahachi,
plecând la război pentru a deveni un samurai vestit.
Takezo și-a luat numele de Musashi și a ajuns un mare luptător.
Îndemnat de Takuan, mentorul său, el călătorește în căutarea cunoașterii
pentru a deveni un samurai respectabil și a-și rafina îndemânarea.
Aici va fi un duel...
Pleacă imediat! E primejdios...
Sunteți Miyamoto Musashi, nu-i așa?
De unde știi?
O să vă bateți în duel cu bătrânul Baiken.
- Vreau să urmăresc lupta. - Pleacă numaidecât!
Eu aici locuiesc. Plecați dumneavoastră!
Bine. Atunci rămâi nemișcat acolo...
Iată-l!
- Musashi... - Baiken...
- Ești pregătit? - Pregătește-te să fii înfrânt!
Vreți să spuneți că sunt un luptător cu sabia mediocru?
Chiar așa.
- N-am nicio îndoială. - Dar am câștigat duelul!
Firește, ai câștigat această luptă...
- Însă ca samurai, ai pierdut. - Am câștigat lupta și ca samurai.
N-am nici măcar o zgârietură.
Vreți să vă arăt?
Văd că ai o încredere nețărmurită în îndemânarea ta.
Dar dă-mi voie să te întreb ceva...
De ce ai fost gata să scoți sabia la vederea acelei măști diavolești?
Ce poți să-mi răspunzi?
Ești un om cu adevărat puternic. Dar mintea ta e încordată.
Asta înseamnă că poți câștiga o luptă,
dar încă nu ești un samurai adevărat.
Vei rămâne pentru totdeauna doar un om foarte puternic...
Spuneți-mi... Cine sunteți?
Aș vrea să mă învățați ceea ce știți...
Iată ceea ce-ți pot spune:
ești prea puternic...
Înțelegi ce vreau să spun, Musashi?
Arta sabiei are de-a face cu spiritul cavaleresc.
Niciun om nu poate să rămână la nesfârșit puternic.
Tu ești prea puternic. Fără îndoială, mult prea puternic.
Pleacă!
- Nu poți deveni discipolul meu. - De ce?
Pentru că eu însumi mai am de învățat.
Foarte bine. Voi studia împreună cu dumneavoastră.
S-ar putea să dureze mult timp. Poate o viață întreagă.
- Puștiule... - Numele meu este Jotaro...
- Unde sunt părinții tăi? - Au murit în Bătălia cea Mare.
Kyoto Capitala Japoniei Medievale
Multă apă a trecut pe sub pod...
Otsu aștepta răbdătoare.
Era încrezătoare că îl va revedea iarăși pe Takezo.
Evantaie... Cumpărați evantaie...
Doriți un evantai?
- Ce este? - Iertați-mă...
- Căutați pe cineva? - Da.
V-am observat.
Vă admir...
Așteptați pe cineva și în același timp vă câștigați existența.
Da.
E vorba de un bărbat?
Iubitul dumneavoastră?
Iertați-mi curiozitatea...
Sunt într-un fel preocupată de povestea dumneavoastră...
Eu aștept un bărbat. Sper din tot sufletul să-l revăd!
Nu-i așa că e amuzant?
- Deloc! - Și acest bărbat are să se întoarcă?
- Mi s-a spus că e cu putință. - Să fie doar un zvon?
Singurul țel al vieții mele este să-l aștept.
Vă urez din toată inima să-l regăsiți...
Vă mulțumesc că mi-ați redat speranța.
Cel pe care l-am pierdut eu cu atâta timp în urmă,
s-ar putea să-l revăd într-o bună zi...
Am să mă rog pentru dumneavoastră.
Mulțumesc. Și eu am s-o fac.
Akemi... Ai venit...
Profesorul te așteaptă. Vino!
Fetele tinere sunt asemenea trestiilor în bătaia vântului.
Vina cade asupra bărbaților.
Unde-ai umblat?
- Tânărul stăpân așteaptă. - Mai târziu!
Akemi, unde ai fost?
Vino și toarnă-mi de băut...
E prea naiv. Prea necopt!
Așa este. E un visător...
Nu știe ce înseamnă viața, așa cum știm noi...
- Nici ce înseamnă banii. - Știu...
Așteaptă să-și piardă capul pentru ea. Va fi un bun prilej.
- Ești un elev cât se poate de rău. - Iar tu, o mamă drăguță și rea.
Iar a venit, nu-i așa?
De ce nu-l dai afară?
Sau poate că mai ții la el...
Chiar și îmbobocită,
Dintr-un motiv ascuns,
Această floare
E apăsată de singurătate...
Nu mă iubești, nu-i așa? Spune-mi!
Nu-ți plac... Eu în schimb...
Nu glumiți, vă rog...
Nu glumesc. Vorbesc serios.
Akemi!
Școala de scrimă Yoshioka
- Doi dintre ei au murit. - Adevărat?
Nu trebuia să-l subapreciem.
- L-ați găsit pe tânărul maestru? - Îl căutăm încă.
Să nu-l lăsați să scape cu viață! Asta ar însemna o mare dezonoare!
O clipă!
N-are niciun rost să continuăm așa!
Îl provoc la luptă pe nimeni altul decât maestrul Seijuro Yoshioka.
Cum?
Așteptați!
Maestrul! Maestrul cel tânăr s-a întors!
Ce înseamnă asta?
Am fost înfrânți de un țărănoi de samurai apărut din te miri unde!
E numai vina voastră!
- Să-l luați pe maestru de la o petrecere! - Cum?
De pe vremea lui Kenpo, nu s-a mai întâmplat una ca asta!
Gura! Păzește-ți limba!
- Ce obrăznicie! - Liniște!
- Unde e? - Așteaptă să vă întoarceți.
E în sala de antrenamente.
Aduceți-l aici!
Așteptați! O clipă...
Nu e îndeajuns de puternic pentru tânărul maestru.
- Vă rog! - Ar fi o lașitate. Refuz!
- Nu trebuie să scape cu viață! - Vrei să spui că s-ar putea să pierd?
Nu, e un tip nesemnificativ!
Miyamoto... Putem vorbi câteva clipe?
A plecat!
Sunt foarte dezamăgit că maestrul Yoshioka lipsește astăzi.
Rămân la dispoziția lui pentru o confruntare
prin care să ne arătăm măiestria în mânuirea sabiei.
Oriunde și oricând.
Sunt la dispoziția celui pe care îl veți desemna.
Aștept răspunsul vostru mâine la orele 6:00, la podul Sanjuro.
Dacă nu-l voi primi, îmi voi lua libertatea de a anunța
că am învins școala Yoshioka. Cu stimă...
Ce se întâmplă?
Beți, maestre...
Mai sunteți necăjit din cauza asta? N-are nicio noimă.
Uitați cele întâmplate...
Uitați-vă ce bine îi vine lui Akemi chimonoul pe care i l-ați cumpărat!
Ne ocupăm noi de el... Am un plan.
De ce să nu primesc eu această provocare?
- Chiar așa de slab mă socotești? - Prostii!
Nu e îndeajuns de bun ca să vă ocupați personal de el.
Însărcinați pe altcineva.
Pe fratele dumneavoastră, Denshichiro, de pildă.
Vino, Akemi! Cântă ceva...
Uitați de Musashi, maestre...
- "Takezo Miyamoto". - Cum? Takezo?
Nu! Nu! Se numește "Musashi"
- E din provincia Mimasaku? - Da, chiar de acolo e samuraiul acesta.
Să fie oare Takezo din Miyamoto, provincia Mimasaku...?
S-ar putea.
Miyamoto Musashi. Trebuie să fie Takezo.
- Akemi, îl cunoști? - Da.
E bărbatul pe care nădăjduiesc să-l revăd.
Trebuie să-l anunț pe Matahachi.
- Oko, adu-o înapoi! - Akemi!
În dragoste, trucurile sunt lucruri îngăduite.
Mișcați-vă repede, altfel Musashi ne va învinge.
- Cum? Takezo trăiește? - E Myamoto Musashi, luptător cu sabia.
Akemi, ce-i cu tine? Întoarce-te la tânărul stăpân!
- O faci pe Akemi vinovată? - Gura!
Încetează cu prostiile!
Ești un nevolnic! Uită-te la tine!
Takezo e un mare samurai! Uită-te la tine ce-ai ajuns...
Issu de la școala Hizen. Ascuțim sufletele samurailor
(NT. Sabia era considerată sufletul samuraiului)
Dar...
E o sabie excelentă, domnule.
Lama e știrbită... De o seceră cu lanț, domnule?
Întocmai.
Într-o luptă care a avut loc în provincia Iga.
Baiken din Iga era un maestru în lupta cu secera și lanțul.
Așadar dumneavoastră l-ați ucis?
Mi-a părut rău pentru el. Dar cel provocat am fost eu.
Cum doriți s-o ascut, domnule?
Să fie îndeajuns de ascuțită ca să taie.
Refuz. Citiți vă rog ce scrie acolo!
Eu ascut sufletele samurailor,
nu lamele care aduc moartea!
Cum? Spui că sabia mea e o lamă care aduce moartea?
Da.
Refuz să tratez cu ucigași deghizați în samurai.
Pot să vă răspund la întrebare?
Nu vreți mai bine să-mi ascuțiți sufletul meu colțuros?
Sunteți grozav! Vă admir spiritul, domnule...
Nici nu mai știu de ce-am spus cuvintele acelea, dar eu nu pot să fac nimic.
- De ce? - E o treabă mult prea grea pentru mine.
Numai maestrul se poate încumeta la o treabă atât de grea.
- El îl poate șlefui fără cusur. - Despre cine-i vorba?
Maestrul Koetsu Honami al cărui discipol am fost și eu.
E cel mai în vârstă dintre discipolii mei. V-a spus asta?
- Vă știu numele de mulți ani. - E o reputație falsă...
Tocmai am terminat de ascuțit această sabie.
Am s-o fac, atunci...
Ce sabie minunată...
Posesorul ei a numit-o "Prăjina de uscat rufe".
- E o sabie foarte bună. - Trebuie să aparțină unui bun luptător.
Pare să aparțină mai degrabă unui actor decât unui luptător.
Dar poate că va ajunge faimos, în cele din urmă...
Mi-ar plăcea să-l întâlnesc. Cine e?
Numele său e Sasaki Kojiro. Ați auzit vreodată de el?
Va trece astăzi pe aici. Vreți să-l cunoașteți?
Da.
- Mi-aș dori foarte mult, dar... - Sunteți ocupat?
La ora șase trebuie să mă întâlnesc cu cineva lângă pod.
Adevărat? Atunci nu mai aveți prea mult timp.
- Nu e el. - E o greșeală!
Ce greșeală...
Rana e mortală. Ce pot să fac pentru dumneavoastră?
Dați asta... Dați asta...
Trebuie să dau asta cuiva?
Da... Unui bărbat pe nume Sasaki Kojiro...
Sasaki Kojiro?
- Mărturisește! Cine este? - Mamă!
Eu ți-am spus cine este.
Miyamoto Musashi.
El este? E inamicul meu.
Dacă-l iubești atât de mult, știu ce am de făcut...
Ajutor! Săriți!
Se pare că s-a sfârșit, în cele din urmă...
Biata de ea...
Nu te face de râs, după cât te-ai străduit s-o împingi în brațele lui...
- Tu nu înțelegi o mamă. - O mamă, zici?
E ora șase. Trebuie să plec.
- Akemi... - Mamă... Iartă-mă...
- Oprește-o! - Stai liniștită!
E doar speriată. Liniștește-te...
Eu trebuie să mă întâlnesc cu Musashi.
Haide, grăbește-te...
Otsu!
Îmi pare rău...
Iartă-mă...
Te-am așteptat trei ani la podul din Haneda!
Timp de o jumătate de an am rătăcit în căutarea ta.
N-am să te mai părăsesc. Niciodată!
Otsu...
Și eu vreau să fiu alături de tine.
Mi-a fost atât de dor de tine în toate lunile acestea!
În fiecare noapte mă gândeam la tine în pelegrinările mele.
Aș vrea să ne așezăm la casa noastră undeva în munți...
- Așa ar fi făcut vechiul Takezo. - Te rog! Nu mai pleca...
Niciodată!
Și eu am visat în fiecare clipă că o să te întâlnesc.
Fii bun cu mine, așa cum erai odinioară...
Te rog...
Dar de ce?
De ce?
Am devenit mai înțelept. Și mai ambițios.
Sufletul meu a fost rupt în două, între tine și sabia mea...
Am călătorit departe...
Trebuie să-ți spun adevărul, am ales sabia mea în locul tău.
Știu asta...
Mă doare sufletul pentru că știu asta.
Nu înțelegi?
Bărbatul are drumul său, iar femeia îl are pe-al ei.
Fără el, ea va muri. Va muri negreșit.
- Miyamoto Musashi? - Eu sunt.
- Sunteți elevii școlii Yoshioka? - Da.
Ce răspuns aduceți de la maestrul vostru?
Acceptă lupta.
- Unde și când? - Dar înainte, vrea să-ți luăm viața!
Acesta e răspunsul? Lașilor!
Takezo!
Musashi! Nu fugi!
Am cerut să lupt împotriva lui.
Într-un duel după toate regulile.
Să nu vă scape! Pe-acolo!
Stați!
- O clipă... - Cum?
E prea îndemânatic pentru voi.
Mai bine opriți-vă și schimbați-vă planul.
Ești doar un băiețandru înfumurat!
E drept că sunt tânăr,
dar am experiență.
Dacă n-o făcea Musashi înainte, l-aș fi provocat eu pe Yoshioka.
- Am pierdut prilejul. - Ce obrăznicie!
Vino încoace, atunci! O să-ți tai urechile, lăudărosule!
Eu, lăudăros?
Am să-ți dovedesc că nu sunt tânărul care pare a fi.
- Cum? - Nu mă dau în vânt după modestie.
Foarte bine. Arată-mi!
Am să-ți arăt îndată.
Am să te pedepsesc retezându-ți moțul!
- Nu ești în stare! - Ba da, ai să vezi că pot...
Zborul rândunicii!
Takezo!
Ați spus Takezo?
- Da, îl caut. - Îl căutați pe Takezo?
Dar a plecat...
Pe Takezo îl mai cheamă și Miyamoto Musashi?
Da.
Atunci...
dumneavostră trebuie să fiți Otsu...
Cum de știți toate lucrurile acestea? Chiar și cum mă cheamă?
Spuneți-mi... Cine sunteți?
Cine? Spuneți-mi...
Puțin contează cine sunt.
Chiar vreți să aflați? Trebuie să vă răspund?
Eu sunt fata...
pe care Takezo a făgăduit că o va lua de soție.
Nu-i adevărat...
- Cu neputință! - Vreți să spuneți că Takezo vă aparține?
- Takezo e al meu. - Nu-l veți avea niciodată!
Cum îndrăzniți să alergați după el, când sunteți logodită cu Matahachi?
N-o să-l aveți, întoarceți-vă acasă!
Nici nu trebuia să fi venit!
Dumneavoastră...
Voiam... să-mi pun capăt zilelor...
Dar acum mă bucur că n-am făcut-o.
Nu vreau să mor cu dumneavoastră lângă mine.
Domnișoară Otsu...
Aveți inima zdrobită.
Dar Takezo e toată viața mea!
N-am să fac una ca asta!
Takezo nu e omul care să facă una ca asta!
"Lumea e oarbă. Puțini sunt cei care văd" a spus Buddha...
Otsu, ți-ai petrecut toată copilăria într-un templu.
Trebuia să cunoști firea omului,
greșelile lui repetate, nebuniile și gândurile lui negre, tristețile lui...
Uneori sunt plină de speranță, alteori disperată.
Din păcate, oamenii vin la noi doar atunci când sunt cuprinși de disperare.
Eu vorbesc serios, preotule Takuan.
Mi-aș dori să devin călugăriță și să-l slujesc toată viața pe Buddha!
De ce plângi?
Ție nu ți-a fost dat să fii împreună cu Musashi.
Nu-ți este de niciun folos să plângi. Nici să devii călugăriță.
Sunteți prea nepăsător.
Rămâi aici o vreme, ca să-ți treacă tulburarea...
Vei avea norocul să găsești aici un tovarăș.
Hei! Vino aici!
Și tu ai fost părăsit, așa că veți alcătui o echipă grozavă.
Atâtea suflete rătăcite sunt în ziua de azi...
Dormiți, maestre?
- Ce e? Ai găsit-o pe Akemi? - Da.
- Adevărat? - Din nefericire...
Ce este? Unde se află?
Cum vă simțiți?
Ați bombănit în somn...
Am reușit să deslușesc numele Seijuro și Musashi.
- Aș vrea să plec. - Cum doriți.
Nu eu v-am cerut să veniți aici.
Dar afară e frig...
Apropiați-vă...
- Focul are să vă încălzească. - Da.
Sunteți drăguță.
De ce vă împotriviți?
Sunteți la fel ca toți bărbații.
Pretindeți că sunteți bun, dar...
Glumeam.
Am făcut asta pentru că...
vorbeați atât de mult despre Musashi.
Bărbații sunt niște mincinoși.
- Și Musashi? - El nu este!
- Vreți să știți unde se află? - Da.
Unde?
În schimb...
Ce înseamnă asta?
Da...
Spuneți-mi unde este!
Am pierdut. Eu n-am cum să-l înlocuiesc pe Musashi.
Sunt o femeie prihănită. Nu-mi mai pasă de nimic.
Doar că... vreau să-l mai văd o dată.
Și dacă Musashi se gândește la alta?
- Puțin îmi pasă. - N-o să vă ia niciodată de soție.
Dar trebuie să-i spun că-l iubesc.
- Unde se află? - Încep să vă prețuiesc.
Musashi e un om norocos.
- Poate să moară împăcat. - Să moară? Musashi?
Oamenii lui Yoshioka sunt pe urmele lui.
- N-au să-l prindă. - Poate...
Eu nu-mi doresc asta.
Ar putea deveni faimos.
Și să mă ajute să-mi ating țelul.
Bună dimineața.
Dumneavoastră v-am retezat aseară moțul?
Trebuie să vă vorbesc.
- Vreți să vă dau moțul înapoi? - Cum?
O vreau pe femeia care e cu dumneavoastră.
Învățați să fiți politicos!
Aveți un ton insultător și deloc rezonabil.
Această prăjină s-ar putea să nu fie de acord cu asta!
Vrei să vă luptați?
Sabia asta
a trecut din mâinile maestrului Honami în mâinile mele.
E foarte ascuțită.
Tu ești primul? Sau tu?
Puteți veni pe rând sau toți deodată. Cum vreți.
Sunteți gata?
Îl cunosc...
O clipă! Opriți-vă, Sasaki! Opriți-vă!
Cum de-mi știți numele?
V-am recunoscut stilul.
Trebuie să fiți Kojiro Sasaki...
Koetsu Honami, cel mai priceput meșteșugar al Japoniei,
l-a dus pe Musashi la Ogiya, cel mai select loc din Kyoto,
și la vestita gheișă Yoshino.
Pentru tine,
Numai pentru tine,
Mă voi întinde
Pe pământul acoperit de zăpadă
Chiar dacă asta înseamnă
Că trupul meu
se va topi și el
asemenea zăpezii...
Te amețește mai tare ca sakeul.
V-a plăcut cum a dansat? Faceți-i câteva complimente.
- V-a plăcut dansul meu? - Da.
Ați fost desăvârșită. N-am nimic să vă reproșez.
Ce limbaj de luptător!
- Vreți să beți puțin saké? - Vă rog...
- Eu sunt un om foarte slab... - În luptă?
Se prea poate.
Sakeul nu face casă bună cu antrenamentul?
"Sakeul zădărnicește antrenamentul, sakeul îți slăbește agerimea minții,"
"sakeul te împiedică să mergi înainte pe drumul vieții".
Chestiile astea n-au nicio noimă.
Pot să vă fiu de folos?
Aș putea întreba care e numele lui?
Numele lui?
- Să zicem "Domnul Slab". Vă convine? - Domnul Slab?
Eram gata să lupt, dar ați acționat fără înțelepciune
și asta a adus atingere școlii noastre...
- Nu-mi place asta. - O să-l găsim pe Musashi.
S-a întors fratele dumneavoastră.
- Bine ai venit, Denshichiro. - Bine am venit, spui?
Când numele nostru a fost batjocorit?
Denshichiro... Eu sunt maestrul școlii noastre de scrimă.
Nu primesc ordine de la tine.
Maestrul școlii? Ești un papă-lapte!
Denshichiro! Ai grijă cum vorbești!
Denshichiro!
Nu e destul de bun ca să învingă această școală.
Am să-l înfrunt eu însumi pe Musashi!
Vă spun din nou, n-am invitat pe nimeni cu numele de Musashi aici.
Puteți scotoci în toată casa.
Ciudat...
Vedeți? S-au întors din nou. Mă simt foarte stânjenită.
Vă împărtășesc stânjeneala.
Unde e Musashi?
Koetsu, fiul meu, l-a dus la Ohgiya...
- Cum? În cartierul gheișelor? - Dacă ar putea sta ascuns o vreme,
treaba asta ar putea fi uitată. Așa l-am sfătuit fiul meu.
- Să se ferească de necazuri fără rost. - Înțelept din partea dumneavoastră.
Vă mulțumesc în numele lui Musashi
- Maestrul Koetsu trebuie să fie aici. - Maestrul Koetsu?
Era cu un tânăr samurai.
- Cu domnul Slab? - Nu, era puternic.
Îi spunem domnul Slab pentru că nu vrea să bea.
Adevărat?
Atunci, dați-i asta domn Slab cel puternic.
Să i-o dați domnului Slab în persoană. Bine?
Bine.
În curtea Templului Rangei în seara asta la 9. Denshichiro Yoshioka
- Mulțumesc. - Vă rugăm să vă întoarceți aici.
Am să vin negreșit.
Altfel doamna Yoshino are să mă certe...
Am să mă întorc.
Dar să nu dezvăluiți această taină!
Fără greșeli, de data asta!
Nu vă amestecați, oamenii ar putea să pălăvrăgească.
A venit!
Musashi!
- Denshichiro Yoshioka? - Eu sunt!
M-am întors dintr-o călătorie.
Am să te pedepsesc eu în locul fratelui meu!
- Cu o sabie din lemn sau cu vorba? - Pregătește-te!
Bine!
Ninsoarea se așterne cu fulgi mare
Sălașul călugărului Horen nici nu se mai zărește...
Ce face oare, doarme?
A citit sutre întreaga noapte...
Mănâncă zăpadă ca să-i revină puterile.
- Ia te uită, v-ați întors! - Vin într-o clipă.
- Ați stat mult timp acolo? - Da.
Pesemne că v-a fost frig...
- Maestrul Koetsu e înăuntru? - Nu.
- Dacă nu este, am să plec. - Nu plecați...
Mai întâi luați-vă rămas bun de la doamna Yoshino!
Nu e politicos să plecați așa.
- Ce să fac atunci? - Arde de nerăbdare să vă vadă.
Vă plac peisajele cu zăpadă?
Aveți mâinile înghețate.
O pată de sânge!
E doar o petală de bujor.
Ce s-a întâmplat?
Nu v-ați schimbat expresia de pe chip.
Câtă stăpânire de sine!
Cum ați izbutit asta? Spuneți-mi...
Domnule Musashi...
Vă e teamă de mine?
Cu greu puteți avea pretenția de a fi un samurai puternic
dacă vă temeți să cuceriți o simplă curtezană.
Veniți mai aproape...
Strângeți-mă tare în brațe!
Vă doriți cu ardoare să aveți stăpânire de sine,
dar vă lipsește afecțiunea,
căldura umană...
- V-am ofensat? - Nu, sunteți femeie...
Și ce dacă sunt femeie?
Disprețuiți cumva femeile?
Sau vă e milă, într-un fel, fiindcă femeia e o ființă plăpândă?
Domnule Musashi...
Sau poate că disprețuiți cuvintele mele
pentru că nu sunt decât o curtezană?
Vă pot citi cu ușurință gândurile,
de parcă ar fi reflectate într-o oglindă.
Dacă nu era atât de repezit...
Primiți să vă duelați cu Musashi?
Da, m-am socotit bine.
- În acest caz, am să vă secondez. - Nu, mulțumesc.
Vă admir curajul, dar trebuie să vă spun cinstit...
- Nu vă duelați cu el! - Cum?
V-o spun ca unui prieten.
Casa dumneavoastră va fi crunt lovită de sabia lui.
Are o sabie năprasnică!
Trebuie să chibzuiți bine ce aveți de făcut.
Akemi!
Îmi pare rău că te-am încuiat aici.
Mă blestemi?
Nu sunt un om chiar atât de rău.
Țin foarte mult la tine.
Akemi...
Spune-mi măcar o vorbă bună!
Aș putea să mă bat cu inima senină.
- O luptă? Cu Musashi? - Trebuie să-l înving.
Cred că sunt în stare de lucrul acesta.
Dar am nevoie de binecuvântarea ta.
N-o s-o aveți!
- M-ați forțat. - O să-mi îndrept greșeala.
Am să mă rog să învingă Musashi.
Aș vrea să vă văd prăbușit înaintea lui într-o baltă de sânge!
Fii blestemată!
- Ai luat banii? - 200 de ryo.
Cu ăștia putem trăi ani câțiva ani buni.
- Și Akemi? - Nu-ți faci griji!
O fată se descurcă întotdeauna.
- Prostule! - Cum îndrăznești?
- Ce s-a întâmplat, tinere? - În picioare!
M-a împins!
Dar tu ești Matahachi! Băiatul meu!
Mamă!
Din cauza lui Takezo ai ajuns în halul ăsta.
Trebuie să plătească, într-un fel sau altul.
Fii fără grijă... În curând voi fi și eu faimos.
- Mamă... Privește. - Ce-i asta?
- O diplomă de la școala Chujo. - Pentru lupta cu săbiile?
M-am antrenat cu maestrul Ito.
Mă bucuram la gândul că voi trimite pe cineva să te caute
de îndată ce mi-aș fi deschis propria sală de arte marțiale.
- De ce scrie Pentru Kojiro Sasaki? - Mi-am schimbat numele.
Nu puteam să spun "Sunt Honiden, fugar și fără niciun ban."
Știu. Dacă ai devenit așa de puternic, o să-l prindem pe Musashi.
Slăvit să fie Buddha!
Stai!
Nu e el.
- Să fi scăpat? - Se ascunde încă la Yoshino.
Ce laș! Stăm aici până iese din ascunzătoare.
Cum? Au spus că Musashi e un laș?
Da. Dar nu sunteți laș.
- Unde e Yoshino? - A fost chemată la o petrecere.
Dorința mea era să petrec cu tine
câteva clipe de dragoste,
dar ai plecat prea curând,
lăsându-mă pradă unei tristeți adânci...
- Chiar trebuie să plecați? - Voiam s-o văd înainte de a pleca.
- Transmite-i atunci salutările mele. - Da.
- Când veți mai veni? - Nu știu...
Duceți-vă la el să vă luați rămas bun...
Dacă mă duc să-l văd, am să stăruiesc să nu plece.
Dar în același timp îmi doresc să devină un mare samurai.
Cât de mult sufăr!
Aceasta e singura dragoste adevărată pe care am simțit-o vreodată.
Opriți, opriți!
Opriți-vă!
Nu vă pierdeți onoarea de samurai!
Nu faceți nimic aici! Nu e o simplă încăierare.
Dacă trebuie să vă confruntați, luptați-vă ca niște samurai!
- Vă puneți chezaș pentru Musashi? - Ei bine, s-ar putea...
- S-ar putea? - N-o să fugă iar?
- De-ar putea, ar fugi ca oricare altul. - L-ați lăsa să fugă?
Nicidecum! Totul atârnă de ceea ce hotărăște el.
Să mă prezint...
Sunt Sasaki Kojiro, din provincia Iwakuni.
Trebuie să fi auzit de mine.
Care sunt condițiie dumneavoastră?
Niciuna. Nu am de gând să mă ascund.
Am să accept condițiile lor.
E o hotărâre curajoasă.
- Așadar? - Foarte bine...
Ascultați-mă... Seijuro Yoshioka va veni
secondat de unul din oamenii săi
mâine dimineață la ora 5, la Templul Ichijoji.
Foarte bine.
Dacă vreunul din ei își încalcă promisiunea,
va ajunge de râsul tuturor.
Vom anuța duelul prin afișe puse peste tot.
- Vă convine lucrul acesta? - Da. Voi fi acolo la ora stabilită.
Prin prezenta, accept provocarea de a mă duela cu Musashi
la Pinul Singuratic de lângă Templul Ichijoji
în data de 19 februarie, ora 5 dimineața.
Dacă nu veți fi acolo, veți ajunge de râsul tuturor.
Dacă eu nu voi veni, fie ca zeii să mă pedepsească!
Seizaburo Yoshioka pentru Miyamoto Musashi.
Domnișoară Otsu! Domnișoară Otsu!
Ce face preotul Takuan cu părul dumneavoastră?
Domnișoara Otsu va deveni un discipol al lui Buddha...
Și asta ce înseamnă?
- Am să mă fac călugăriță. - Și o să aveți părul ca el?
Nu faceți asta... Eu vreau să rămâneți așa cum sunteți.
- Ești pregătită, Otsu? - Da.
- Ești sigură că te-ai hotărât? - Ce mai aștepți?
Nu pot să mă hotărăsc. Un păr atât de frumos...
O dată cu părul, și grijile mele vor dispărea.
- Fă-o mai repede! - Prea bine... Am s-o fac.
Domnișoară Otsu, veniți repede la templul Ichioji!
Maestrul se duelează cu Yoshioka.
- Musashi? - Da, să mergem!
- E adevărat? - Da, e adevărat...
Am văzut anunțuri peste tot.
Te rog, preotule Takuan...
Să lăsăm asta pentru mâine!
Trebuie să-l văd, chiar și dacă e pentru o singură clipă.
Apoi am să mă călugăresc.
Mi-e teamă că nu ești chemată să urmezi Calea Umbrelor.
- De ce mă opriți? Ce îndrăzneală! - Așteptați, Seijuro!
Unde? Când?
Am făcut o făgăduială. Trebuie să merg!
Nu vreau să fiu luat drept laș! Lăsați-mă!
Vine!
Opriți-vă! Opriți-vă!
Așteptați! Potoliți-vă!
Eu sunt Sasaki. Sunt martor la duel.
De ce țineți lăncile îndreptate spre mine?
De ce vă e teamă?
- De ce-ați venit aici? - Să-l încurajez pe Seijuro...
- Vedeți-vă de treabă! - Unde sunteți, Seijuro?
Seijuro! Sunt Sasaki Kojiro!
- Vreau să plecați de aici. - Să plec?
Dar eu sunt martor!
- Cine v-a cerut să veniți? Musashi? - Nu.
Înseamnă că nu sunteți martor!
Niciuna din părți nu v-a cerut lucrul acesta.
Sunteți un băgăreț!
- Mă luați drept un băgăreț? - Da.
Înțeleg...
- Acum știu care vă sunt intențiile. - Cum?
Îl ascundeți pe Seijuro
ca să pregătiți o ambuscadă pentru Musashi.
Faimoasa școală Yoshioka a ajuns foarte jos.
Bietul Musashi...
Va muri într-un atac mișelesc.
Mamă...
Ține minte, fiule!
Mai întâi o ucizi pe Otsu, iar pe urmă pe Musashi.
Domnișoară Otsu, dați-mi voie să vă ajut...
Domnișoară Otsu!
Lasă-mă, Matahachi!
Mama mi-a cerut să te ucid, dar eu nu vreau asta.
- Lasă-mă! - Așteaptă! Otsu!
Hai să fugim împreună!
Matahachi, lasă-mă! Nu mai sunt logodnica ta!
Te-ai căsătorit cu Oko!
Oare Matahachi a făcut ceea ce i-am spus?
Între inimile noastre s-a deschis o prăpastie de netrecut!
Vrei să spui că acum ții la Takezo?
Da. Îl iubesc.
Târfă ce ești!
Te omor!
Așteaptă, Otsu!
- Tu cine ești? - Dar tu? Un tâlhar?
Ce-ai spus?
- Care ți-e numele, așadar? - Ce mai stai?
Arată-i ce-ai învățat la școala Chujo!
Cum?
- La școala Chujo? - Întocmai.
Am o diplomă semnată de însuși maestrul Ito.
- Pleacă de aici! - O clipă!
Pot să știu care ți-e numele?
Sasaki Kojiro...
Sunt Sasaki Kojiro! Ești surprins?
- Da, într-adevăr. - Chiar așa?
În viața mea n-am avut parte de o surpriză mai mare.
Cum?
Aș putea atunci să vă întreb, domnule Sasaki Kojiro...
cine sunt eu?
- De unde să știu eu? - Atunci să mă prezint...
Vorbește!
Eu sunt...
adevăratul Sasaki Kojiro.
Nu mișca!
Respect zeii, dar nu mă bazez pe ei.
Takezo! Takezo!
Sunt atât de fericită! În sfârșit, te-am regăsit...
Ce mai faci?
Mama ta e bine?
N-are importanță.
Nu te duce la duelul acesta! Să fugim împreună!
Nu fi proastă...
Trebuie să-mi apăr onoarea de samurai.
Nu te duce!
- Seijuro nu va veni! - Cum?
Au uneltit și ți-au întins o capcană. Toți 45!
Trebuie să-i ocolești. Să fugim împreună!
O să fii ucis dacă te duci!
Te rog stăruitor! Nu te duce!
Akemi... Îți mulțumesc că m-ai prevenit.
Dar dacă fug, au să spună despre mine că sunt laș.
Takezo!
Spre templul Ichijoji
Vine! Vine Musashi!
Am venit așa cum am făgăduit!
El de ce nu se arată? Să vină în față!
Veniți să vă luptați, adunătură de lași!
Haideți! Veniți la pin! Mai repede!
- Salvați-l, vă rog! - Prea târziu.
E singur. A fost prea cutezător.
Singura lui scăpare este să fugă.
- Musashi! - Nu!
Ar putea să-și piardă concentrarea.
Au intrat în câmpul cu orez, nu?
Bine gândit. Mai are o ocazie să fugă.
Înconjurați-l! Prindeți-l!
Pesemne că a fugit.
A devenit mai înțelept.
Să ne întoarcem la templu! Te așteaptă rasul în cap.
Preotule Takuan...
M-am hotărât să nu mă fac călugăriță.
Cum?
O să-l caut toată viața...
Eu sunt Seijuro Yoshioka.
Oamenii mei m-au împiedicat să vin.
Îmi pare rău că am întârziat.
- E adevărat? - Eu sunt Yoshioka, nu un laș!
Mă bucur.
De multă vreme aștept clipa asta.
Am să te înving.
Ești prea puternic...
Ai o forță prea mare...
Arta sabiei are de-a face cu spiritul cavaleresc.
Vă lipsește afecțiunea...
Uitați-vă, e maestrul!
Domnișoară Otsu! Domnișoară Otsu!
Parcă e un vis...
Așa e.
N-am mai simțit de ani buni atâta seninătate.
Hai să mergem să-l vedem pe Matahachi, într-o zi...
- Pe Matahachi? - Da.
Să-l vizităm pe el și pe mama lui și să vorbim despre tot felul de lucruri.
O simplă discuție lămurește totul, câteodată. Să încercăm!
Mai întâi dă-mi voie să-ți pun o întrebare.
Ce anume?
E adevărat că ai terminat cu el?
Pentru totdeauna.
De ce? Te rog...
- De ce? - Nu!
Nu face asta...
Nu trebuie să faci asta.
Takezo!
Am renunțat la iubirea pentru femei.
Musashi...
Mult noroc!
Sporește-ți îndemânarea!
Dacă tu faci asta, am s-o fac și eu...
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Traducerea: Dappon (alfiaro@yahoo.com)
SFÂRȘIT