THE FINAL STAND
BASERT PÅ SANNE HENDELSER
TIDLIG I OKTOBER 1941 RYKKET NAZISTENE FRAM 20 MIL FRA MOSKVA
Kom an, fortere!
-Fordel utløserne! -Gjør klar våpnene!
Mål oppdaget!
Referanse to, fiendtlig stridsvogn!
-Fortere! -Panserbrytende!
-Skynd dere! -Innkommende!
Opp med deg.
-Fortere! -Panserbrytende her!
-Panserbrytende ladd! -Vi er klare.
-Klar! -Fyr!
Avfyrer!
-Kom an! -Lad om.
Til venstre. 20 streker!
Tkachenko er truffet!
Kom an!
-Klar! -Fyr!
Avfyrer!
Jeg er enten død eller såret. Vær varsom om jeg er såret.
Hvis jeg er død, la meg ligge.
PODOLSK. TRENING AV ARTILLERI OG INFANTERI
Ikke dårlig. De skjøt rett i løpet. Hvem var skytter?
-Kadett Lavrov, oberst. -Lavrov...
Ikke dårlig. Det er nok vann!
Skrur av vannet!
-Rull inn slangene! -Ruller inn slangene, oppfattet!
-Tredje målet nå. -Ja, oberst.
-Klar! -Fyr!
Avfyrer!
Lavrov, sa du?
Hva driver du med? Vil du at vi skal bli straffet igjen?
Lavrov gjorde det igjen.
Ja. Bedre enn alle andre, hva?
Ikke glem det du sa... At Dmitry Shemyakin var best.
Se på ham. Ikke rart at han har vært sur i det siste.
Hva snakker dere om? Jeg hører ingenting.
Naturligvis ikke, kadett Tkachenko. Du er rammet av stridsutmattelse.
Fyll på med ammunisjon og forbered neste øvelse.
Ja, sir.
På ledd! Blikket framover! -Kamerat oberst!
Hvil! Hvem er skytter på første kanon?
-Jeg er skytter, kamerat oberst! -Svar ordentlig.
Undersersjant Lavrov.
Hva skal jeg gjøre med dette... Lavrov?
Unnskyld, kamerat oberst, med hva?
Tre skudd, tre treff, alle på den tildelte tiden.
Men ved en feil ødela vi kabelen til det siste målet.
Ved en feil? Nåvel. Hvor mange mål ble ødelagt?
-Tre, kamerat oberst... -To! Du ødela to mål, kadett.
Hva skjedde med den tredje stridsvognen? Den sprengte kanonen din, hva?
Dere er alt døde. Stridsvognen kjørte over dere og fortsatte mot Moskva.
I mine øyne er det definisjonen på ille. Riktig ille.
-Jeg forstår ikke, kamerat oberst... -Hvem her kan forklare?
Sersjant Shemyakin.
Det tredje skuddet traff den øvre seksjonen av stridsvognens kanon
der panseret er vinklet lavt mot skuddets bane.
Skuddet rikosjetterer og målet overlever.
Om tre måneder er dere ved fronten.
Dere vil beordre soldater eldre enn dere.
Prestasjonene deres gjelder liv og død.
Det vil påvirke resultatet av krigen mot nazistene.
Barndommen deres er over, oppfattet?
Andres liv hviler i deres hender nå.
Enhver feil kan føre til dødsfall.
Så husk det!
Vær så snill.
Lunsjen er servert! Vær så god.
Håper det smaker.
Innser du nå at strid ikke er en lek? Det er ingen karnevalslek.
Og det fins ingen jenter der. Ingen å imponere.
Det fins jenter.
De snakker om deg.
Hold deg unna Masha. Alex, hun er en fin jente, ikke en...
En? Hva mener du?
At hun er veloppdragen som du? At hun er for fin for meg og rett for deg?
-Det prøver jeg ikke å si. -Så hva sier du?
Bare fordi jeg vokste opp uten foreldre, burde jeg holde meg unna henne?
Vårt ærbare infanteri vender tilbake! Vær hilset, feltmarskalker!
Fikk dere engang sjansen til å avfyre deres gevær?
Sannelig. Vi gjorde angrepsøvelser og trente nærkamp.
Så hvorfor sender de dere ikke ut i felten?
Vi hører dere ikke for alt støvet!
Gjemmer dere dere fremdeles bak lekene deres? For noen krigsguder dere er!
Ble dere sparket ut av skolen eller forlatt? Hvorfor står dere bare der?
-Vi skal nok vise dere! -Nå holder det!
Ett, ett, ett, to, tre...
Hva med en avtale? Ingen av oss jager henne.
Men om hun velger en av oss, så får det bli som det blir.
-Hos meg slåss man for jentene. -Men vi skal ikke slåss.
Har vi en avtale?
Avtale.
ARTILLERISKOLEN
Unnskyld, kamerat lege. Jeg sovnet.
Ingen fare. Sånt skjer.
-Er alt i orden? -Ja.
Jeg syntes at jeg hørte skritt.
Masha, gå og legg deg.
Legg vekk bøkene.
Jeg må memorere alle latinske navn. Jeg har mye igjen å lære.
Hvem ga deg blomstene?
Jeg vet ikke engang.
Jenter, jenter, jenter. Jeg syns så synd på dere.
Dere blir forelsket og siden beordres han til fronten.
Det er flyangrep mot Moskva igjen. Hvor mange flere bomber tåler byen?
Trekken?
Lukk vinduene, så går du og legger deg.
Lavrov?
Kom an, hva tenkte du med? Du...
Hvorfor gjorde du noe så dumt, Lavrov?
Det var ikke meg. Det var flaskene.
Jeg trodde at vi hadde en avtale.
Ja, vi hadde det.
Og du brøt den.
Dmitry...
-Unnskyld, jeg mente ikke å gjøre det. -Mente ikke?
Så det er så enkelt? Du "mente ikke", men gjorde det.
Dmitry...
Jeg vet at jeg er skyldig, men jeg kunne ikke styre meg.
Unnskyld, min venn.
-Tilgi deg og så er det over? -Så er det over.
Hvorfor smiler du?
Tenk deg... Hun kysset meg og det var hennes valg.
Foreldreløse avskum.
Nå holder det! Slutt!
Hold opp! Tilbake til sengene!
Hva foregår her?
Kamerat major.
Så...
Pent.
Så hva skjedde?
Jeg forstår.
Dette skjedde.
Shemyakin falt ut av senga i søvne...
...og slo leppene mot bordet.
Og Lavrov slo pannen mot sengerammen da han hjalp kameraten på føttene.
Var det ikke det som skjedde, så deltar dere ikke på treningen i morgen.
-Er det oppfattet? -Oppfattet, major.
I så fall, rydd opp her og legg dere.
Kamerat løytnant, det er ikke det som hendte.
Jeg kranglet med undersersjant Lavrov.
Ifølge regelboken må vi straffes.
Hvorfor?
Stillhet!
I så fall...
Fem dager i arresten. For dere begge.
Ja, major.
Det er ikke alt.
Undersersjant Lavrov...
Med tanke på oppførselen din,
som inkluderer gårsdagens hendelse på treningen,
så kan denne situasjonen godt føre til at du blir utvist.
Oppfattet.
VARSHAVSKOYE-VEIEN
Jeg ser en fiendekolonne bestående av pansrede kjøretøy
langs Varshavskoye-veien rett utenfor Yukhnov.
Jeg vet ikke hvor mange. For mange til å telle.
MOSKVA 190 KM
For to dager siden, etter harde kamper, brøt fienden gjennom våre frontlinjer.
De sendte umiddelbart inn flere store motoriserte enheter.
I dag tok de Yukhnov.
For øyeblikket har vi ingen tropper som kan stoppe dem fra å nå Moskva.
Vi har mottatt ordrer om å mobilisere Podolsks militærskoler.
De er våre eneste ressurser i området.
Vi må sette imot alt vi kan
for å holde fienden tilbake til vi kan sette inn reserver om fem-seks dager.
Men generalløytnant, de er Den røde armés framtidige ledere!
De er vår gullreserve.
Om seks uker er deres trening fullført, så de kan forsvare...
Oberst Strelbitsky, hvem og hva skal de forsvare om seks uker
dersom tyskerne inntar Moskva i morgen?
Tro meg, oberst, det var en vanskelig beslutning for oss,
men vi hadde ingen andre alternativ.
Dine ordrer er å umiddelbart ta deg til Ilyinskyfronten.
Ja, kamerat generalløytnant.
Kommandanten for den sammenslåtte troppen
blir lederen for infanteriskolen, generalmajor Smirnov.
Han venter på deg ved fronten.
Du er utnevnt til hans høyre hånd. Ditt oppdrag...
...er å skape en forsvarslinje ved landsbyen Ilyinskoye.
Her er hovedveien, elven og broen.
Vi bygger 20 artilleribunkere og 20 bunkere for maskingevær.
Nazistene har opp imot 300 stridsvogner. Bare artilleri kan stoppe dem.
Kamerat generalløytnant,
vår stridsbestykning har blitt sendt til frontlinjene.
Vi har bare 30 kanoner igjen hvorav bare 12 er pålitelige.
Resten kan bare avfyre et halvt dusin skudd om vi er heldige.
Vi sender mer våpen. Begi deg umiddelbart dit.
Fem til seks dager. Vi regner med deg.
Hold tilbake fienden for enhver pris.
Skolens leder. Åpne porten.
Vennlig hilsen fra infanteriskolen.
-Hvorfor så alvorlig, Pakhomov? -Jeg har mine grunner. Ikke sant, Rayeel?
Rayeel!
Det er noe jeg alltid har villet vite.
Gjør man HLR sånn?
Eller sånn?
Det er ulikt hver gang. Alles lepper er unike.
Ja, ja, ja. Det er som vår sanitetsinstruktør sa til meg.
"Pakhomov, det er best at du lukker munnen før du mister bevisstheten,
for munnen din er ikke ifølge militærets standard."
Masha! Masha!
Alex ba meg å hilse at han ikke kan treffe deg i dag.
Hvorfor? Hva har skjedd?
Han sitter i arresten. Han kranglet med Dmitry.
Hvorfor er Yakhin så stille i dag?
Du ba meg om en date, men nå sleper du etter uten å si noe.
-Shishkina... Lucy... -Nå? Hva er det?
Shishkina...
Jeg frir til deg.
Så vil du...gifte deg med meg?
Artillerister, samling!
Infanterister, til skolen! Skynd dere!
Umiddelbart!
Rayeel! Yakhin! Kom!
Kamerater! Kadetter og offiserer!
Nazistene prøver å bryte gjennom forsvarslinjene våre.
Våre fedre og brødre
ofrer sine liv for å stoppe deres frammarsj.
Og nå er det vår tur.
Vi har blitt beordret til et svært viktig oppdrag.
Vi må til fronten ved Ilyinsky ved daggry, lage en forsvarslinje
og holde fienden tilbake i minst fem dager,
for enhver pris, til forsterkninger ankommer.
Uansett hva fienden angriper oss med, uansett hvilke styrker vi møter...
...så må vi holde ut!
Hele krigens utfall,
krigen mot disse fascistiske svinene, hviler nå i våre hender.
Skal vi dø i denne stund, så skal vi dø som helter! Ingen overgivelse!
Alle skal av sted og bekjempe nazistene. Jeg blir aldri her.
Safronov?! Slipp meg ut! Hører du meg, Safronov?
Dmitry, vi må bryte oss ut.
Når vakten kommer med lunsj, så binder vi ham.
Det vil ikke fungere. Vi blir straffet med ytterligere ti dager her.
Det kommer til å gå, Dmitry. Safronov vokter oss.
Akkurat, Safronov. Tenkte du på ham? Hva vil de gjøre mot ham?
Tenkte du på meg i brakken eller nå?
Kan du for en gangs skyld bryte reglene?
Kom an, slå meg.
Din feiging. Du gjemmer deg bak regelverket.
Alex? Lavrov?!
Alex, hvorfor er du og Dmitry her?
Det var bare et lite slagsmål.
-Er han uskadd? -Selvsagt.
Vi kranglet bare litt, ingen fare.
Masha! Grigorieva!
Masha! Masha!
De slipper meg ut om fem dager. Bare fem dager til.
Jeg vet ikke hvor jeg er om fem dager.
Jeg finner deg. Jeg gjør alt som må til.
Vær forsiktig der ute, ok?
Det vil ta minst 24 timer å flytte 3 500 kadetter dit.
Avanserer tyskerne gjennom Ilyinsky, kan ingenting stoppe dem,
så vi setter inn en fortropp.
Deres oppdrag er å krysse Ilyinskylinjen i ly av natten
og slutte dere til kaptein Starchak og hans fallskjermjegere.
-Det er en bataljon eller et kompani. -Har vi ikke mer eksakt informasjon?
Starchak var lærer for e-tjenesten.
Han dannet en geriljaenhet med sine elever og holdt deres antall hemmelig
så ingen vet hvor mange som fins bak fiendens linjer.
Starchaks geriljaenhet, sammen med vår,
skal bekjempe fienden og kjøpe oss tid.
Kamerat Mamchich, samle menn og utstyr og dra med en gang.
-Sørg for at du tar de beste kadettene. -Ja, sir.
Alyoshkin, gårsdagens bråkmaker, hva het han? Lavrov?
-Ja, sir. -Han skal være med i fortroppen.
Menn som han er verd sin vekt i gull. Gjør det nå.
Kom an, last fortere.
Ammunisjonen skal til de første kjøretøyene.
Kadetter, skynd dere med kassene.
Hold opp, mamma. Det er pinlig.
-Har du pakket varmt? -Mamma.
-Nettene blir stadig kaldere. -Vi skal bare være borte i fem dager.
Du vet at vi har en topografitentamen neste uke.
Min sønn.
Jeg ber deg, ikke gjør noe dumdristig.
Husk at du er hele min verden.
Ok, mamma. Jeg mener, ja, kamerat feltlege. Tillatelse til å gå?
Innvilget, kadett Nikitin.
Masha!
Alex skal også av sted. Strelbitsky beordret ham til fortroppen.
De skal dra nå før oss andre.
Så heldige de er. De fikk helt nye sikter.
Fortropp, av sted!
Konvoi mot Yukhnov, av sted!
Klart for avreise!
Av sted med dere!
Kom an, gutter! Last kanonen!
Alex!
Shemyakin, slutt å drømme! Kom an!
Alle skal ta to sett på fem skudd! Fem panserbrytende, fem splinter!
Fortere! Last kassene!
Tredje bataljon, klart for avreise!
-Kom an! -Dima, min sønn. Dima.
Stopp! Flytt kjøretøyet! Kamerat løytnant! Kamerat løytnant!
Kan alle slektninger og tre til siden? Gjør som jeg sier!
Ta ti skritt tilbake! Vennligst trekk bakover!
Mikhail!
Du, spill noe siden du er her!
Start motoren og kjør! Kamerater, pleier!
Gå tilbake! Vær så snill, gjør som jeg sier!
-Afanasy! -Pappa!
Lisa?!
Afanasy!
Unnskyld. Pleier.
Lisa, hva gjør du her?
Vi ventet. Jeg lagde suppe. Har du spist?
Pappa, skal du til fronten nå?
Nei, min sønn, ikke fronten. Det er bare en øvelse.
Skal alle til fronten unntatt du?
Vovka.
-Oppfør deg pent. Ok? -Ja.
Trekk unna, alle sammen!
Og hjelp mamma. Jeg lover at jeg kommer tilbake.
Alyoshkin! Kom an nå!
Vennligst gå til siden! Vær så snill, ikke blokker veien.
Jeg kommer tilbake.
Kom an!
Vovka!
-Vær en helt! -Jeg skal for deg, pappa!
Unna vei!
Fra Det sovjetiske informasjonsbyrået.
Borgere av Sovjetunionen.
I dag gjennomførte nazistenes flyvåpen en rekke luftangrep.
Mange angrep ble slått tilbake,
men flere fly klarte å komme seg forbi
for å slippe brannbomber over ulike deler av byen...
Den hvite halvmånen, våker over...
Du... Les et dikt for oss.
For de fleste av oss er livet fylt av tøft terreng:
Vi kommer til verden med skrik og smerte.
Vi kjemper for å vokse, å lære å fly, men hvorfor?
Bare for å dø?
Jeg nekter å å tro det. Det fins mening i livet.
Gjennom buskene, gjennom tornene, kan man rydde sin vei.
Vi må se på reise vår uten frykt.
Og med mot nærme oss den forræderske fronten.
For selv om et farlig beist står i min vei,
Skal jeg fly som ørnen, ikke dens bytte.
Jeg skal kjempe mann mot mann, for jeg er født i Sovjets land.
Søk dekning! Inn blant trærne!
Lever du?
Ut! Løp mot trærne!
Hva er dette? Løp!
-Beveg dere! Kom an! -Ut! Fort!
Bogatov?!
Søk dekning!
-Kanonene brenner! -Lastebilen har tatt fyr!
Dukk!
Dette er en ordre! Få ut kanonene umiddelbart!
Beveg dere! Fortere!
Her borte! Vi må få kanonene ut av bilen!
-Slokk ilden! -Ta ut kanonene!
Kom an, Tkachenko!
Unna! Jeg kjører den vekk!
Tilbake! Søk dekning, den går i luften!
Tkachenko, hopp ut!
Tkachenko. Han lever.
Hurra!
-Andrey! -Du lever!
Tilbake til kjøretøyene!
Sanitet, hit! Bogatov er såret!
Hent en førstehjelpskasse! Gi meg ryggsekken din! Ryggsekken!
Fort! Legg ham ned!
Notatboken min.
Forsiktig.
Kamerat.
Hold ut.
For en dum måte å dø på.
Jeg kom meg ikke engang til fronten.
En sann helt.
VARSHAVSKOYE-VEIEN
-Yakhin og Khalilov, kom med meg. -Ja, sir.
-Bli hvor dere er. -Ja da, offiser. Barn, stå stille.
Mukhin og Lavrov, kom.
-Ikke vær redd. Vi er venner. -Vi er fra Podolsk.
Hvorfor skulle jeg stole på deg? I går kom noen "venner" til landsbyen.
De drepte fire og tok ordføreren.
Hva skal de med ham til? Han er en gammel, enarmet mann.
Hva frakter du?
Hva vi frakter? Gamle klær, sko, bukser, en frakk...
Mitt barns gudmors far døde, så hun ga oss tingene hans.
Vis dem, Marusia.
Jeg antar at du leder enheten?
Det har du rett i.
Kommandant av infanteri- og artillerikadettenes fortropp,
oberstløytnant Mamchich.
Etterretningsinstruktør kaptein Starchak. Disse er mine elever.
Får jeg se deres papir?
Det fins flere infiltratører i skogen enn det fins sopp.
Jaså?
Alex?! Lavrov?!
Unnskyld, kamerat kaptein.
Yerokhin, hva?
Yerokhin, kjenner du kadetten?
Vi er fra samme barnehjem. Han er Alex Lavrov.
Bra. Senk deres våpen!
Hvil!
Yerokhin!
-Alex! Lavrov! Kamerat! Se på deg! -Og deg!
Hyggelig å treffe deg, oberstløytnant.
Slik tar vi nazister til fange i trakten, ved hjelp av levende agn.
De oppfører seg som om de eier landet.
Men nå som vi har artilleri, så skal vi sette dem på plass.
Yerokhin! Zaitseva! Det dugde ikke.
Du skulle ikke ha vist foten, dessuten var våpenet synlig.
Det var min feil, kamerat kaptein.
Sånne feil kan koste oss livet.
Vi var heldige at våre venner følte medynk.
Speidere. Hovedstyrken kommer senere.
La motorsyklene passere. Barna mine tar seg av dem.
De tunge kjøretøyene er dine.
De er sannelig selvsikre.
Fordi de ikke vet at vi har fått artilleristøtte. Lykke til.
Bemann posisjonene deres! Kanon én-infanteri, splinter.
Splinter, ja, sir!
Kanon to og tre -kjøretøy, panserbrytende!
-Panserbrytende! -Panserbrytende ladd!
Referanse, senter, 12 til høyre, panserbrytende!
-Panserbrytende ladd. -Panserbrytende ladd!
-Klar! -Fyr!
Fyr!
-Fyr! -Avfyrer!
Fikk dem.
Fremre kjøretøy, panserbrytende! Fyr!
-Panserbrytende ladd! -Fyr!
Fiendesoldater, splinter!
Tyskere til høyre!
Kom!
-Andre seksjon følger meg! -Ja, kamerat!
Avskjær infanteriet!
Kom!
Lavrov, tilbake til din stasjon!
Lavrov, hva faen? Tilbake!
Så. Artilleri?
Kom.
Jeg sa "kom"!
...Pavlenko og Sinitsyn.
-Kaptein Rossikov! -Ja?
Er dette din soldat?
Ja, han er skytter. Undersersjant Lavrov.
Forklar meg hvorfor en av skytterne dine begir seg ut på enmannsangrep.
Han angrep i alle fall i stedet for å retirere.
Dere tar det ikke på alvor...
Er du så fast bestemt på å bli helt?
Hørte du stridsropene og føttene ville lede deg på jakt?
Tenk om du hadde blitt skutt mellom øynene?
Da hadde du ligget her, akkurat som dem.
Forskjellen er at de døde da de gjorde jobbene sine.
Du er artillerist. Du er skytter. Det gjør deg til spesialist.
Uten spesialister har vi ikke artilleri!
Og uten artilleri har resten av oss ingen beskyttelse,
og vi ender som dem, side ved side.
Siden du brøt reglene blir du nedgradert til ammunisjonstjeneste.
Ja, sir.
Kom an!
ILYINSKYFRONTEN
Se, de har satt inn grønnskollingene. Kampene må gå dårlig.
De kommer til å dø her for ingenting.
Kamerat oberst, vær så snill, hør.
Vi har bygd ni bunkere på denne siden av veien og elleve på den andre.
Noen av dem er ikke ved elven, men lenger bort,
ved den andre og tredje linjen.
Kamerat oberst, vi har arbeidet 20 timer om dagen.
Vi graver til og med om nettene...
Stille. Hva snakker du om? Kaller du dette en forsvarslinje?
Hvorfor er ingenting forberedt?
Hva mener du, kamerat oberst? Det er en god betongbunker.
En av mange som vi har bygd.
Det er en likkiste. Hvorfor er ikke skytehullene armerte?
Et skudd og splintene dreper alle inni!
Hvor er dørene?
Et par granater kastet inn bakfra dreper oss alle!
Har du merket at det ikke er noe kamuflasje?
Ovenfra, fra den andre siden av elven.
Vi er synlige på langt hold!
De skyter oss i stykker og vi sinker dem ikke engang!
Vi har gjort alt vi kan her. Du har sett det.
Du har sett at vi til og har med kvinner og gamle som arbeider uten søvn.
Kamerat oberst!
Våg ikke å gjemme deg bak kvinnfolk!
Fire tusen! Så mange av mine unge gutter er på vei hit
for å bli drept på flekken! Prøver du å hjelpe dem å dø?
Hør på meg, oberst. Jeg har verken armering eller dører!
Befestningene skulle ferdigstilles om mer enn to måneder.
Ingen forestilte seg at tyskerne skulle ta seg helt hit.
Se, Smirnov er her.
Kadettene hjelper lokalbefolkningen å bygge befestninger langs elven
og å sette opp barrikader mot panservogner og infanteri.
To infanteribataljoner ankommer i kveld og ytterligere en ved daggry.
De fleste av kadettene mine er fremdeles underveis.
Vi har ikke feltkjøkken, bare en dags rasjoner,
og vi har ikke fått våpen.
Fortroppen klarer seg ikke mer enn et par døgn.
Har du noen tanker rundt forsvaret?
Tyskerne er nødt til å krysse denne broen.
Zaitsevo og Bolshaya Shubinka er omgitt av myr.
Selv om de prøver å ta seg gjennom, så kan vi presse dem tilbake.
Men om deres styrker krysser broen, så blir vi raskt slått.
Derfor foreslår jeg at vi sprenger broen.
Jeg forbyr det.
Mine ordrer er å beskytte den til motangrepet...når vi får panserstøtte.
Jeg mener det nødvendig for å støtte fortroppene.
De må holde ut lenger enn vi hadde ventet.
Vi må sikre forsterkninger, ammunisjon og proviant,
ordne sanitet og evakuere de skadde.
Når det gjelder fronten...
Oberst Strelbitsky, du har autoritet til å beordre antipanserild.
Jeg har ikke sett noen flyktninger på to dager.
Det betyr at tyskerne er nær. Vi får treffe dem snart.
Hvorfor sitter dere her og later dere?
Vi kom akkurat, kamerat løytnant. Vi vet ikke hva vi skal gjøre.
Gi oss spader. Vi skammer oss over å ikke arbeide.
Dere bør sannelig skamme dere. Hvorfor trenger dere spader?
Du er tross alt musiker. Ditt kall er musikken.
Så spill. Spill, gutter.
Gi folket litt glede.
Forbered dere når det første skuddet eksploderer nær bunkeren deres.
Et til, så flytter dere kanonen ut av bunkeren.
-Kamerat oberst, et spørsmål... -Jeg vet det.
Det er imot regelverket å flytte kanonen.
Selvsagt vet dere det, og det gjør tyskerne også.
Når de har siktet seg inn, kommer de til å treffe bunkeren
og ved det tilfellet skal dere ikke befinne dere i den.
Når røyken har lagt seg, flytter dere kanonen tilbake og fortsetter.
VARSHAVSKOYE-VEIEN. FORTROPPENES POSISJON.
Ikke ennå... Vent...
Kom an!
Referanse to, fiendestridsvogn!
-Klar! -Fyr!
Avfyrer!
Traff ikke!
Den jævla...!
Juster siktet! Skynd dere!
-Klar! -Fyr!
Avfyrer!
Godt gjort, Lavrov. Jeg hadde ikke trodd det om jeg ikke så det med egne øyne.
Fortsett å grave, kamerater.
Jobb så raskt dere kan. Tyskerne nærmer seg.
Løft utløserne! Kanoner til plassene sine!
-På plass. -Ja, sir.
De har kjøpt oss tre dager, det er bra.
Men de må holde ut lenger, til befestningene er ferdige.
Da skal vi gjøre det.
-Lavrov, panserbrytende! -Jeg har bare splinter igjen!
Avfyr splinter for å holde dem tilbake, så begynner vi en retrett.
Hjelp de sårede!
Han er fra fortroppen. Gjør ham klar til operasjon.
Avfyrer!
Raska på!
Få se!
Stridsvogner! Våre stridsvogner!
Fortroppen er utmattet. De har holdt fienden stangen i fem døgn.
Heldigvis har 17. panserdivisjon...
Stridsvognene skal videre til Borovsk.
Jeg må også fortelle at reservene ankommer senere enn forventet.
Det betyr at vi må møte fienden på denne fronten.
Mitt forslag er følgende: Vi oppløser fortroppen
og lar kadettene gå tilbake til sine bataljoner før daggry.
Takk. Lykke til i Borovsk.
68 falne.
Gutter, har noen av dere sett undersersjant Lavrov?
Alex?
Han er med kaptein Starchaks menn, nær...Alexeyevka.
Kjør fortere, kamerat kaptein! Jeg har snart ikke mer ammunisjon!
Jeg kjører så fort jeg kan på én sylinder!
Avfyrer!
Kom an, fortsett!
Adjø, kaptein. Lykke til.
-Ikke tyskerne noen nåde. -Det stemmer.
-Lykke til. -I like måte.
Beveg dere!
-Masha? -Forsiktig. Ligg stille.
Hvor er vi?
Fortroppene fikk nye ordrer, de skal retirere til fortet.
Og du? Hvorfor er du her?
Ikke gråt. Det er ingen fare. Sårene er ikke alvorlige.
Så mange falne.
Vi gravde graver hele natten og kunne fremdeles ikke begrave alle.
Lavrov!
Du ser godt ut!
Stridsutmattelse kler deg.
Hvil og kom deg. Husker du hvor du hører hjemme?
-Ja, det gjør jeg. -Det stemmer. Bak geværet ditt.
Du har en vakker framtidig kone, Lavrov. Men enda viktigere, en tro.
Hun sa: "Jeg skal ekte ham og går ingen steder før han er funnet."
Så vi gjennomsøkte området.
Du var heldig, Lavrov. Du må ta godt vare på henne.
Adjø for i dag!
Framover!
"Framtidige kone?"
Kom an, fortere!
ILYINSKYFRONTEN. FØRSTE FORSVARSLINJE.
"...jeg savner deg noe veldig.
Kjæreste Martha, elskede. Jeg tenker på deg hvert eneste stund av hver dag.
Vi sover i tre timer, så graver vi skyttergraver.
Hele natten så jeg mot himmelen, dyp og mørk, som øynene dine."
Spør henne om kua.
Pakhomov! Hvorfor sover du ikke?
Jeg får ikke sove. Jeg sulter.
Her.
Du er en god mann, Vasilkov!
Se hva treningen har gjort med deg.
Jeg spiser ikke mye og du er større, du trenger næring, så spis.
Når vi har sparket ut nazistene, må du besøke meg i Kherson.
Jeg skal sørge for at du spiser deg tjukk, Vasilkov.
Mammas borstsj er utrolig.
Hva er det, Pakhomov?
Kamerater, ta på dere hjelmene. Hjelmer på.
Søk dekning!
Ned i skyttergravene! Ned!
Tyskere!
Tilbake ned i skyttergraven!
De er bare tønner! De er bare tomme tønner!
Kom tilbake før du dør! Hvor skal du, idiot?!
Søk dekning, alle sammen!
Tilbake til skyttergravene!
Ned! Legg dere med ansiktet mot bakken!
Søk dekning!
Ned!
Tilbake!
Kamerat! Bli liggende, Vasilkov! Bli liggende!
Ned!
ANDRE FORSVARSLINJEN. LØYTNANT ALYOSHKINS STILLING.
Innta plassene.
-Opp med deg! -Jeg hører ingenting!
Jeg sa opp med deg!
Jeg hører ingenting!
Hvor er jeg?
Sanitet!
Sersjanten kommer til å drepe meg. Jeg mistet geværet mitt.
Sersjanten vil drepe meg. Geværet... Sersjanten vil drepe meg.
Hør etter, alle sammen!
Gjør klart deres våpen!
-Hør her, du... -Opp.
Gjør klart deres våpen!
Opp, brødre!
Hør etter, alle sammen! Gjør klart deres våpen!
Sjekk deres våpen og utstyr!
Gjør klart deres våpen! Opp!
Pakhomov? Pakhomov?
Victor... Så du hvordan skyttergraven vår kollapset...
...og geværet ditt ble begravet.
Det er så urettferdig, Pakhomov, så urettferdig.
Hva med din mammas suppe? Hva med Kherson? Victor!
-Stille. -Victor!
Stille, Vasilkov, vær stille.
Jeg fikk en smell i hodet, men jeg har det bra.
Jeg overlevde vinterkrigen og jeg skal overleve denne også.
Godt sagt.
Og hvor... Hva heter han...
Hvem?
Kamerat kommandant! Stridsvogner! Det er stridsvogner på andre siden!
Mange!
Finn plassene deres! Bemann alle stasjoner, kadetter!
Panserbrytende!
-Panserbrytende! -Panserbrytende ladd!
Mitraljøseskyttere, forbered dere på å avskjære infanteriet!
Mål, første stridsvogn!
-Klar! -Fyr!
Avfyrer!
Bare skyt mot synlige mål!
Avfyrer!
Panserbrytende! Kom an!
Fyr!
De har oppdaget oss! Rull ut kanonen!
Rull kanonen ut av bunkeren!
Flytt den inn! Fortere!
Panserbrytende ladd!
Fyr, Pavlov! Fyr!
Ja!
-Panserbrytende! -Panserbrytende ladd!
De ser oss, rull ut kanonen!
Dra! Fortere!
-Bak kanonen! -Søk dekning!
Din tur, Lepyokhin!
Lederen, halv mållengde!
-Klar! -Fyr!
Avfyrer!
Pent! Godt jobbet, Lepyokhin!
Mål-retirerende fiendestridsvogn! Panserbrytende!
-Klar! -Fyr!
Avfyrer!
Alex?
Dmitry?
Du lever!
Takk og lov for at du er i live!
Alyoshkin lot meg finne deg.
Ingen vet hva som skjer.
Vi holder den andre linjen. Alle kjemper unntatt vi.
Etter tre angrep på fronten, så har alt stilnet
og vi vet ikke hva vi kan vente.
Hvordan har du det?
Drepte du mange nazister?
Mange, Dmitry... Mange.
Men de drepte mange av oss også.
Alexey Sinitsin.
Rustam.
Vasily Losev.
Polushkin.
Ryzhenko.
Sushko.
Anatoly Mukhin.
Ozerov.
Gorokhov.
Zhuravlyov.
-Legg an! -Alex Zhilin.
-Fyr! -Yakov Livstein.
Kutumov.
-Rodionov. -Fyr!
Nikolai Andreyev.
-Fyr! -Vasily Akulov.
Hvil!
Fedor Gromov.
Nikolai Kireyev.
Andrey Belov.
De sa at du var erfaren, men du puster som en hest.
Jeg er erfaren, kamerat kaptein, men nettene er kalde og nesen renner.
Jeg dekker deg i stedet. Gutten er for tynn.
-Hvilken erfaring har du? -Jeg var speider i 1940 ved Viborg.
Hva er det?
Enda en radiobil, den fjerde.
Det betyr at vi har minst fire divisjoner nær oss.
Her er koordinatene der deres kjøretøy samles.
Ta dem til hovedkvarteret. Yerokhin, bli med dem.
Vi skal forsøke å ta en fange.
Ifølge informasjonen vår fra Semionovskyinnsjøen
samler tyskerne en kraftig styrke av pansrede kjøretøy og infanteri.
Vi kan ikke holde dem tilbake lenger.
På kort tid har vi alt mistet over halvparten av troppene våre på fronten.
Enten døde eller alvorlig skadde.
Vi har også mistet mye utstyr.
Vi trenger tid for å få forsterkninger og å omgruppere.
Major, det virker som om vi ikke klarer det uten deg.
Kamerater, dette er major Dementiev, kommandant av rakettartilleridivisjonen.
Han har kommet med nye våpen som krever spesielt hemmelighold.
Hva sier du, major?
Den formodede tyske posisjonen er innen angrepsavstand,
men vi må skyte fra denne åkeren, to kilometer fra fronten.
Vi trenger minst en dag for å reparere våre vern.
Din hjelp er av stor viktighet. Vi holder dere trygge.
Du burde ikke ha forlatt sykestua uten tillatelse.
Jeg vil bare treffe guttene. Jeg er tilbake til morgenen.
Dere to, ned mot bakken nå! Nå, sa jeg!
Ned på bakken og blikket ned!
Vis meg deres papir.
Hva sa du?
Opp med dere. Det er ingen fare.
Tilbake til bilen.
Jeg anbefaler at dere holder møtet vårt hemmelig.
Til og med fra oberst Strelbitsky?
Han vet alt hvor vi er på vei.
Jeg antar at vi så noe vi ikke burde ha sett.
-Hvorfor beveger de seg så sakte? -Og uten lykter...
Kamerat, har du sett en konvoi?
Jeg stoppet for reparasjoner. Hvilken vei tok de?
Jeg så konvoien. Den kjørte mot Zaitsevo?
-Har du fyrstikker? -Ja, jeg har disse.
Du får tenne den selv.
Det er hånden min. Jeg skadet den i går og nå er den helt hoven.
Jeg skal til sykehuset...
-Hvilken retning kom de fra? -Derfra.
De kjørte tilbake samme vei.
Vi må sikre åkeren her så vel som skogsveien.
Ta kadetter fra reserven og ikke la noe gå ubemerket.
Ja, kamerat.
Den jævelen. En sup etter en sup.
Hva spiser han? Melon?
Ananas.
Ananas? Vi har bare fått rasjoner i flere døgn. Guttene ville elsket det.
Vi gjør det. Tar dem til fange.
Klart for avfyring!
Klar?
Hva pokker...? Løp!
Lavrov? Kadett Lavrov, du skal være i sykestua!
Han ber deg om å skåne ham. Han skal fortelle alt han vet.
Hans overordnede krever at han inntar Moskva snarest mulig.
De forbereder et angrep mot Bolshaya Shubinka innen de nærmeste dagene.
De kommer til å fortsette å kjempe for å ta broen...
...men de samler styrker ved Bolshaya Shubinka også.
Offiseren kalte tjeneren sin en feiging
og sa at Sovjetunionen er et underutviklet land.
Han sier at i Polen...
...da krigen var tapt, valgte polske soldater å kapitulere...
...mens de russiske soldatene valgte å dø.
Han sier at de nylig overfalt en gruppe rødinger,
trolig snakker han om fortroppen vår.
Han sier: "Vi kunne ha massakrert dem alle...
...men vi oppførte oss sivilisert og ga dem muligheten til å kapitulere.
Og hva gjorde deres rødinger?"
Nå, hva gjorde de?
Han sier: "De overøste troppene våre med håndgranater.
Hvem kjemper sånn?"
-Han sier... -Fortsett å oversette.
Han sier: "Dere har skapt...
...monster."
Vær så god, kamerat kaptein. Det er vårt trofé.
Spis, spis.
Adjø, Pakhomov. Ta vare på deg selv.
Hva har du der?
Ananas.
Kom an! Skynd dere, brødre.
Gutter, hjelp oss.
Jeg har med meg ammunisjon og litt godteri.
Tyskerne har visst gjort i buksene. Vi har ikke sett dem på et døgn.
De virker som om de gjemmer seg som rotter.
Jo, de gjemmer seg. Hent spader og begynne å jobbe.
Spader? Vi trodde at vi endelig fikk bruke geværene.
Jeg skal forklare: Det er vanskelig å slippe en bombe rett ned i en skyttergrav.
Når den eksploderer, så beskytter vollene dere fra splinter.
Så begynn å arbeide, brødre. Det holder dere varme.
Vi er ikke her for å beskytte oss selv. Vi er her for å beskytte Moskva.
Hvordan skal du beskytte Moskva om en bombe sprenger skallen din?
Sett i gang.
-Gass! -Gassmasker på!
Gass! Gass! Ta på dere gassmaskene!
Yakhin, hvor er gassmasken din?!
Det er ikke gass, men røyk.
De har tenkt å storme broen.
Ta fram gassmasker!
Fest bajonetter! Skyt mot infanteriet!
Hvorfor er vi på andre forsvarslinje? Vi har de beste kanonene.
Det er akkurat derfor!
Vi fikk ingen haubitser, Dementievs artilleridivisjon ble spart,
og panservognene ble flyttet til Borovsk.
Kanonene dine, Alyoshkin, er mitt siste håp.
Angrip, menn!
Kjemp for å beskytte vårt moderlands hjerte! Kjemp for Moskva!
Hurra!
Hurra! Jeg fikk en!
Jeg ser ingenting. Har jeg fremdeles øyne?
Ja, det er bare stridsutmattelse, Sergey. De tar seg av deg på sykehuset.
Jeg skal ikke dit. Hendene mine kan fremdeles være til nytte.
Jeg kan lade mitraljøsene.
Du har vært i kamp før, hva?
Hvor?
Spania.
Et vakkert sted?
Rayeel. Rayeel, lever du?
Rayeel, våkn opp, jeg ber deg. Våkn opp, skatt...
Hører du meg? Våkn opp... Våkn opp, Yakhin!
Jeg vil gifte meg med deg!
Rayeel, jeg vil gifte meg med deg!
De smelter.
Vent! Han lever!
Begrav ham ikke! Han lever!
Snøfliakene smelter mot huden hans!
Ikke begrav ham!
Snøflakene smelter mot huden! Han lever!
Han lever. Få ham umiddelbart til sykestua!
I morgen angriper de Bolshaya Shubinka. Send bestykning dit.
-Vi har bare gamle treningsrifler. -Send alt vi har.
Kikkerter.
Vi sørger for at tyskerne setter inn så mange tropper som mulig
så de sitter fast i myra, men de kommer ikke til avbryte angrepet her...
Fest sprengstoff på broen i natt,
og vær klar å sprenge den når jeg gir ordren.
Hva om stridsvognene våre kommer?
Jeg har ingen anelse når vi får stridsvognstøtte,
men det fins minst 200 fiendetanks på andre siden av elven.
Forsvaret vårt svekkes, men hovedporten står åpen.
TREDJE FORSVARLINJE. LØYTNANT SHAPOVALOVS STILLING.
-Hvor er Dmitry Shemyakin? -Der borte.
-Hei. -Hei.
De sender meg for å forsterke Bolshaya Shubinka.
Endelig får vi arbeide. Vi har fått nok av å hvile her.
Jeg venter på deg.
Virkelig?
Ja.
Hva leser du?
Regelverket.
-Hei, Alex! -Hei.
-Jeg håper at du blir bedre. -Så vi kan kjempe sammen.
Jeg har det alt bra.
Sånt tull. De holder meg hjemme for en liten skramme.
Her er tørket brød til reisen. Fra oss i sykestua.
-Ta det -Takk, Alex.
Ta disse. Du trenger kreftene dine i morgen.
Ikke misforstå oss. Hør.
Vi har vært venner siden vi var tre.
Vi lekte sammen i sandkassen.
På skolen delte vi samme benk.
Alle antok alltid at vi skulle gifte oss.
Tilgi meg, Alex. Avtalen vår var ikke rettferdig.
Jeg fryktet at jeg ville miste Masha... så jeg oppførte meg dårlig.
Ingen fare, men det virker som om du sier adjø. Hold opp.
Vi får prate når du kommer tilbake.
Slapp av, Slava. De prøver bare å skremme oss!
Når de har bombet ferdig, skal vi vise dem!
NÆR BOLSHAYA SHUBINKA
Skyt splinter mot infanteriet!
-Vent! -Tyskere til venstre!
-Innta plassene! Panserbrytende! -Panserbrytende ladd!
-Fyr! -Fyr!
-Panserbrytende! -Panserbrytende til høyre!
-Panserbrytende ladd! -Kom an!
Den sitter fast!
Ned i skyttergraven! Fort!
Slava, ned i skyttergraven!
Slava!
Fortell, hvordan går kampene i Bolshaya Shubinka?
Slapp av. Din Slava biter godt fra seg.
-Gjør han? -Ja.
-Slava, rekk meg hånden din! -Andrey!
-Hjelp meg å ta ham! -Andrey!
Bli her, dekk meg!
Sykepleier, kjenner du Lucy Shishkina?
Lucy? Selvsagt kjenner jeg henne.
Hvor er hun nå?
Ved fronten. Vær så snill, drikk teen din.
Lucy hjalp til å plukke urtene til den.
Hun vasket også uniformen din.
De brente ham! De brente Andrey Tkachenko!
Gi meg et gevær! Gi meg et gevær nå!
Jeg drepte ham, Dmitry! Han brente Andrey Tkachenko og jeg drepte ham!
-Ja, Slava, du gjorde en bra jobb! -Virkelig? Ja?
Ikke si det til mamma, ok?
Selvsagt, vi sier ingenting.
Ingenting. Ikke si noe. La dem tro at jeg lever.
Min beste venn ble også sendt til Bolshaya Shubinka: Leonid Zuev.
Vi er fra samme landsby der vi var klassekamerater.
Vi fisket sammen. Vi gjorde alt sammen.
Da vi gikk til skolen pleide mammaen hans å klemme oss og si:
"Ta vare på hverandre."
Hva skal jeg si til henne nå?
Han har en hasterapport fra Shubinka.
Han mister ofte bevisstheten. Han er døende, kamerat oberst.
Jeg er politisk kommisær Filippov.
Tyskerne inntok Bolshaya Shubinka.
Tilgi oss, vi kunne ikke holde dem tilbake.
Det er færre enn 40 infanterister igjen i live.
De har søkt ly i nærliggende hus.
-Hva skjedde med artilleriet? -De er døde til siste mann.
De ble levende brent. Alle ble brent. Alt ble brent.
Ivan...
Hva er det som skjer, Ivan?
Du vet hva som skjer. Krig.
Ja, det er krig...
Men hvorfor blir den utkjempet av barna våre?
Hvorfor blir de ikke nevnt i uttalelser,
som om de hadde vært glemt?
De har ikke sett noe av livet ennå.
De har ikke engang opplevd livet ennå.
Nå blir det sprengt i stykker og levende brent.
Skal jeg godta at dette er krig?
Det er en massakre.
Hvorfor er du så stille?
Snart fins ingen av dem igjen i live.
Ingen av 3 500.
Hvor er reservestyrkene de dør for?
De dør ikke for reservene.
Ja.
De beskytter Moskva og vårt moderland.
Men hvorfor bryr ikke vårt moderland seg om dem?
I det minste de som fremdeles lever.
Hva vil du jeg skal gjøre? Hva kan jeg si deg?
Jeg har mine ordrer. Å kjempe til slutten.
Et sted der ute ved Bolshaya Shubinka, kjemper de overlevende.
De er alene.
Jeg kan verken sende hjelp eller beordre deres retrett.
Hva mer kan jeg si?
Men alle kommer til å gå bort der ute.
Alle sammen.
Da blir det sånn.
I denne krigen.
-Hvor er Shishkina? -Hva?
Slutt å late som om du ikke kan høre meg.
Hvorfor er alle dere her, mens hun er savnet?
Igjen.
Bra. Mer sigarettpapir.
Man kan også fylle skoene med dem for ekstra varme.
Hva snakker dere om?
Papirbudskap fra himmelen.
"Deres oppmerksomhet, modige soldater!
Tross at dere har kjempet ærefylt, har motstanden deres mistet mening.
Vi har tatt Varshavskoye-veien mot Moskva." Herregud!
De er nesten ved Moskva mens vi fryser ræva av oss her.
"Om et par dager inntar vi Moskva.
Dere er sanne soldater og vi respekterer deres tapperhet."
Hørte dere, gutter? De respekterer oss.
"Kapituler og kom til vår side.
Dere får en varm velkomst, god mat og varme klær."
I ærlighetens navn, hva driver vi med?
Vi sulter. Se. En sjanse til å leve godt.
Sitte i varme med god mat.
De har sikkert schnaps også.
Det står: "Flygebladet er din billett."
Vet dere hva, jeg kan ikke vente lenger.
Jeg skal nok bruke billetten min.
Forsiktig. Den kan være forgiftet.
Jeg skal prøve den.
Sergey, hva faen er det med deg?
-Han har stridsutmattelse. -Han skal tørke ræva med billetten.
Noe tok over, brødre. Skjøt jeg ham? Skjøt jeg ham?
Hva er problemet, Sergey? Jeg dreit nesten på meg.
Ikke tenk engang på å vende tilbake til fronten.
Du trenger senger til de som kommer fra Shubinka.
Vi flytter deg til sykehuset.
Hvorfor? Jeg har kommet meg. Jeg må hjelpe vennene mine.
Hva faen?
Kabelen ble revet over av en eksplosjon.
Hva må gjøres?
-Hvor kom du fra, soldat? -Bolshaya Shubinka.
-Men alle der døde. -Unntatt jeg.
Dmitry?
Dmitry! Dmitry!
Du lever! Dmitry, du lever!
Er du såret?
Dmitry... Dmitry? Dmitry?
Er du såret? Dmitry, er du såret?
Ikke et krummet hår, kan du tro det?
Som om jeg var skuddsikker.
Dette er Slavas blod.
Noen andre? Har noen andre kommet tilbake?
Nei. Ingen andre lever.
Bom.
Oppmerksomhet, kadetter.
Hvorfor må vi hente dere fra skyttergraver og bunkere?
Hvorfor nekter å dere å komme dere til sykehuset?
Dere er soldater som er beordret å ta dere til Podolsk. På min ordre.
Kamerat oberst, vi holdt et møte
og besluttet at alle som kan holde et våpen må bli ved fronten.
Her er protokollen.
Vi kan fremdeles slåss.
Krysser tyskerne elven, så kan vi i det minste bære ammunisjon.
Vi er ikke til nytte på sykehuset.
Vi dør om vi må, men nazistene vil alltid huske motstanden vår.
-Akkurat. Vi blir. -Vi er alle enige.
Gutter.
Jeg skulle gjerne følge dere inn i striden
og rive i filler nazistsvina som står i vår vei.
Men oppdraget vårt er ikke å dø som helter,
men å gjøre motstand så lenge som mulig.
For å gjøre det må vi overleve.
Dessuten...
Dere må fullføre utdannelsen deres
og sørge for at dere tar eksamen, for hæren trenger utdannede offiserer.
Så kan dere lede andre soldater i kampen mot nazistene.
Dere må dra, gutter.
Last kassene.
Du får ikke gjøre det, Alex. Jeg ber deg, ikke gjør det.
Jeg vil ikke bli innlagt på sykehuset, Masha.
Dette er ikke noe sår, det er bare en skramme.
Og din stridsutmattelse?
Hvilken stridsutmattelse? Jeg kan se, høre og har hukommelsen i behold.
Vær så snill, Alex. Du må overleve. Jeg trenger deg.
De er som to unge turtelduer. Synet av dem gir meg glede.
Alex, gå. Vær så snill, gå.
Kadett Lavrov. Bytt dine bandasjer og gjør klar for avreise.
-Kamerat feltlege... -Du hørte meg.
Grigorieva, hjelp ham.
Min framtidige kone?
-Adjø, gutter. -Her er adressen i Podolsk.
-Adjø, brødre. Lykke til. -Ta den.
Kadetter, inn i kjøretøyene.
Adjø.
Vi ses.
Dmitry, hjelp meg å bli. Gjem meg.
Jeg kan ikke dra nå.
Jeg vet at det er imot regelverket, men jeg ber deg som en venn.
Vær så snill, kom tilbake.
Kom an, Dmitry, gjør det for min skyld.
Nikitina ser. Vent.
Nå!
Kadetter, inn i kjøretøyene. Nå.
-Adjø, gutter. -Ha en trygg reise.
Inn i kjøretøyene!
Vi ses ved skolen!
Vi er lastet og klare!
Kom an, inn i den andre bilen!
Av sted med dere!
TREDJE FORSVARSLINJE. LØYTNANT MUSERIDZES STILLING.
Kamufler stillingen vår, soldater!
Bunkeren skal ikke synes.
Remizov, ta med noen menn og hent mer høy.
TREDJE FORSVARSLINJE. LØYTNANT SHAPOVALOVS POSISJON.
Her kommer førstehjelpskassene.
Grigorieva, hvorfor løper du rundt? Ned i vernet.
Ja, kamerat!
Hent førstehjelpskasser, soldater!
-Hvorfor er du plutselig sånn? -Hvordan?
Jeg vet ikke. Annerledes.
Jeg liker ikke at du gjør som du vil.
Sier du det?
Alex, det virker som om vi skal tilbake til skolen.
-Hvem er "vi"? -Alle. Alle sammen.
De sender alle skadde rett til Podolsk.
Ordren kom om retrett til Maloyaroslavets.
De skal utrope den når som helst.
-Har alle fått førstehjelp? -Ja!
Jeg må til Alyoshkins bunker.
Tanks! Våre stridsvogner!
Museridze, våre stridsvogner!
Våre stridsvogner!
Kamerat løytnant, stridsvognene våre er her!
ANDRE FORSVARSLINJE. LØYTNANT ALYOSHKINS STILLING.
Våre stridsvogner!
Hurra!
Nå skal vi vise tyskerne hva vi kan!
De er tyske stridsvogner! Til postene deres!
-Bajonetter på! -Til postene deres!
Flytt kanonene til nødposisjon! Kom an!
-Hvordan kom de seg inn bak oss? -Lavrov, den fremre stridsvognen er din!
Tyskere! Till postene deres! Rull fram kanonene!
Panserbrytende, la dem smake bly!
De jævlene heiste flagget vårt! De første fire kom seg gjennom!
Alyoshkin tar seg av dem. Mål-fjerde stridsvogn!
-Klar! -Fyr!
Avfyrer!
Mål-bakre stridsvogn! Panserbrytende!
Panserbrytende ladd! Klar!
-Fyr! -Avfyrer!
Godt gjort. De blokkerte fluktruten.
Hvordan kom de seg hit? Kan de ha gått via Bolshaya Shubinka?
-Fyr! -Avfyrer!
-Fortere! -Til høyre!
Soldater til deres poster! Løp!
-Kom an! -Spre utløserne!
Panserbrytende!
Kom an! Shepilov, skyt!
Jeg rekker ikke sikte i tide! Jeg klarer det ikke!
Takk, min venn!
Snu kanonen mot broen!
Fell sammen beina!
Fremre stridsvogn! Panserbrytende!
Fortere! Kom an!
Panserbrytende ladd! Fortere!
-Klar! -Avfyrer!
Avfyrer!
Ned i skyttergraven, alle sammen!
Fyr!
Utmerket, gutter. Ni mål på sju minutter.
Tiden er inne.
Meddel styrkene at reservene våre har ankommet.
Oppdraget vårt er fullført. Ordren er å retirere.
Søk dekning!
Få kanonen tilbake i bunkeren før de rekker å sikte seg inn!
-Shemyakin, beina! -Ibragimov, dra!
Fortere!
Kom an!
Snu den!
Kamerat løytnant, vi er beordret til å retirere til befestningene.
Samling ved ledelsen.
Vi må gi ordren om retrett til kamerat Alyoshkin.
Kamerat løytnant, tillat meg.
Gjør det, Lavrov.
Shemyakin, bemann kanonen din!
Dmitry... Dmitry...
Dmitry, alt ordner seg!
Det trengs ikke, Masha.
Hold ut. Jeg skal hjelpe deg.
Masha.
-Det er for sent. -Nei, det er det ikke!
Forstyrr meg ikke i tjenesten, kadett Shemyakin!
Du har alltid vært sta.
Jeg? Virkelig?
Husker du da jeg hoppet i elven fra en klippe og nesten druknet?
Du dro opp meg i sanden, gråtende...
...og tryglet om at jeg ikke skulle dø.
Jeg så på deg i hemmelighet.
Du har et vakkert smil, så vær så snill, fortsett å smile.
Hvor gamle var vi?
Jeg var sju og du var åtte.
Da ble jeg forelsket i deg.
Si meg... Var det ditt valg...
...å kysse Alex?
Ja.
Det er bra.
Du har alltid gått din egen vei.
Det er bra.
Dmitry?
Er han såret? Dmitry?
Dmitry, Dmitry, Dmitry?
Kom an, se på meg, Dmitry!
Dmitry.
-Dmitry. -Alex.
Alex.
Venn.
Dmitry? Dmitry?
Gjør noe! Det må være noe vi kan gjøre!
Shemyakin! Shemyakin! Shemyakin!
Lavrov, til din post!
Kamerat løytnant, vi er beordret til å retirere!
Jeg ble sendt for å meddele det!
Oppfattet. Følg med dem! Jeg blir og dekker dere!
Kamerat løytnant, du kan ikke bli alene.
Retirer nå, Lavrov! Det er en ordre!
-Jeg har den andre stridsvognen i siktet. -Gjør det, Lavrov. Sikt på beltene.
-Klar. -Fyr!
Avfyrer!
-Du er en god skytter, Lavrov. -Takk, kamerat løytnant.
Ser du den store stridsvognen? Den er tungt pansret.
Tjukk som en flodhesthud, 30 millimeter langs siden.
Fokuser på den andre stridsvognen, dens sider er svake.
Rett på tårnet. Han søker etter oss, så snart han snur rett.
-Har du vært på Den røde plass? -Nei.
-Synd. -Jeg er fra Tula.
Vi har vårt eget Kreml. Er Den røde plass virkelig rød?
Ikke helt. Hvorfor det?
Veggene er hvite, brosteinene er svarte.
Men for lenge siden betydde rødt vakkert.
Jeg var aldri der med sønnen min.
Du kommer dit.
Men etter krigen.
-Jeg har målet. -Tyskere!
Utenfor med automatvåpen og jeg ikke mer ammunisjon.
Ta denne.
Klar? Da setter vi i gang!
Det var det.
Vi er synlige. Vi har bare et minutt før han oppdager oss.
Søk etter et svakt punkt, Lavrov! Det blir vårt siste skudd!
Skyt splinter mot fienden ved Alyoshkins bunker!
Remizov, hvorfor tar det tid? Kom an!
Den sitter fast, kamerat løytnant!
Gjør noe med det!
Kamerat løytnant, for andre gang, ordren din er å retirere!
Flytt dere!
Tyskerne bygger en pongtongbro, kamerat løytnant!
Bare vent litt til.
Husker du at du skjøt gjennom løpet på øvelsene?
Vent til han sikter mot oss.
Det er bare en siste stridsvogn igjen.
Kom an, Afanasy. Kom an, gutt.
Deres oppmerksomhet!
Moskva snakker!
Troppene våre utkjempet tapre strider langs hele fronten
og påførte fienden store tap.
Innsatsene førte til ødeleggelsen av 271 stridsvogner, 565 kjøretøy...
DEDIKERT TIL KADETTENE FRA PODOLSK, DEN RØDE ARMÉS SOLDATER OG OFFISERER
SOM FORSVARTE MOSKVA VED ILYINSKYFRONTEN I OKTOBER 1941.
DE VAR BEORDRET Å STOPPE FIENDEN I FEM DAGER. DE KLARTE TOLV.
UNDER KAMPENE FALT OVER 2 500 AV 3 500 SOLDATER.
DE FLESTE HADDE IKKE ENGANG FYLT 20 ÅR.
VED Å HINDRE TYSKE STYRKER I Å INNTA MOSKVA,
FORANDRET DE KRIGENS FORLØP. DERES MINNE LEVER FOR ALLTID.
Norske tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad