ГРЕГЪРИ ПЕК и ВИРДЖИНИЯ МЕЙО в английския филм
КАПИТАН ХОРЕЙШО ХОРНБЛОУЪР
С участието на РОБЪРТ БИЙТИ, ДЖЕЙМС ДЖЪСТИС
ДЕНИС О'ДЕЙ, МОЛТРИ КЕЛСАЛ, ТЕРЪНС МОРГАН и др.
Сценарий АЙВАН КОФ, БЕН РОБЪРТС и ЕНИАС МАКЕНЗИ
По романа на Сесил Скот Форестър
Оператор ГАЙ ГРИЙН
Музика РОБЪРТ ФАРНЪН
Режисьор РАУЛ УОЛШ
През 1807 година,
кораб от Кралския флот отплава от Англия към тайна цел.
С петте милиона войници, разположени от Наполеон на континента,
нищо не би спасило Англия от инвазия, освен нейните 300 кораба.
Корабът "Лидия" скоро бил далеч от размирна Европа.
Според тайните заповеди трябвало да навлезе дълбоко в южни води,
заобикаляйки нос Хорн,
след което да поеме на север в Тихия океан.
През седемте месеца корабът странял от каквато и да е земя.
Постоянното безветрие принудило изтощения екипаж да гребе,
с надеждата, че ще ги подеме вятърът.
Гладни и жадни, те се чудели накъде е тръгнал корабът
и какво ще прави, когато стигне там, ако изобщо стигне.
Отговорите на тези въпроси знаел само един човек на борда.
Греби!
– Греби! !!!!(2)
Греби!
След 5 г. каторга съдията ми предложи да служа
във флота на Негово величество. А какво избрах аз? Хорнблоуър!
Какво правим в Тихия океан? Той ще ни погуби.
На островите ще си направим пикник.
Момичета, храна по дърветата, там отиде "Баунти".
Помоли Хорнблоуър да отидем там? – Какъв е товарът, че да питам?
Мускети и муниции. За кого? И защо не за нас?
Хващайте се на работа! Хайде!
Изпи си дажбата, Картър. – Не мога да се спра.
Не мога да ти помогна. Половин чаша на ден!
За офицери и екипаж. Дори и за него.
Хорнблоуър? Той не е човек.!!!!!
Г-н Буш? – Благодаря.
Колко ли е извървял, откакто напуснахме Плимут?
На час по три възела, а пътуваме от 201 дни.
Колкото от Плимут до Абърдийн.
За какво ли мисли? – За какво ли?
Прогнил кораб и 10 000 мили от приятелско пристанище.
Добро утро, господа.
Г-н Буш, наредете сбор на кърмата за наказанието!
Да съберем ли екипажа, сър? – Няма да е необходимо.
Застанете на кърмата за наказанието!
Пушки на рамо!
Помощник-боцман, изпълнете задължението си.
Знаете ли защо наредих да го бичуват, г-н Джерард?
Докладвах го за побой, сър.
Не заповядах да го бичуват заради боя.
А защото сте казал пред всички, че ще го бичувате.
Това е военен кораб.
Като капитан, трябва да поддържам авторитета на офицерите си.
Бичуването прави хората още по-лоши, г-н Джерард.
И сломява духа на добрите хора! Хомел лош човек ли е?
Ако изключим темперамента му, той е добър моряк.
Добър моряк, зле хранен и жаден.
Наблюдавайте как камшикът ще разкъса гърба му, г-н Джерард.
И в бъдеще помислете повече, преди да споменете бичуване.
Екипажът е свободен.
Екипажът е свободен! – Свободни сте!
Влезте.
Докторе? – Идвам да докладвам.
Откакто няма лимонов сок, хората страдат от скорбут.
Има 39 освободени от служба и 49 болни.
И осем мъртви. Знам данните. – Девет! И Хазлит преди минута.
Хазлит... Беше добър моряк.
Ще изгубите много като него, ако не спрем за храна и вода.
Гледайте си болните и ме оставете на мира!
Има земя на изток. Заведете ни там.
"Лидия" няма да се отклонява, докато не стигне целта си.
Искате да провалите мисията?
Не знам каква е и защо сме в Тихия океан.
Знам само, че до три дни няма да има жив човек на кораба.
Продължаваме напред. Свободен сте, докторе.
Скорбутът достигна и горната палуба. Може и вие да пострадате.
Казах, че сте свободен.
На палубата! !!!!
И така... 65 градуса и 30....
Г-н Кристъл, предайте на бъчваря да приготви съдовете за вода.
Слушам, сър. – Нима ще акостираме на сушата?
Не заеквайте, г-н Джерард. Няма да акостираме.
Очаквам вятър призори и ще бъдем на 100 мили от целта.
Казахте ли нещо, г-н Кристъл? – Скоростомерите не са проверявани
7 месеца, а испанските карти едва ли са верни. Може да ни заблудят.
Това значи 5 дни без храна, сър. – Ще достигнем целта си за 2 дни.
Ще я разпознаем като крепост на хълм, над обширен залив.
Крепост? И вятър до утре? Жегата е размътила мозъка му.
Май знае повече, отколкото казва.
Да се обзаложим ли, г-н Буш? – На колко?
На 5 шилинга, че няма да има вятър и 10, че няма да видим крепостта.
Дадено.
Курс северозапад! – Северозапад! Има ли значение?
Виж свещта. По-стабилна е, отколкото Хорнблоуър.
Четвъртък, 8 септември:!!!!
Съобщих, че сме на 100 мили от целта, за да запазя надеждата жива.
Моля се на Господ,!!!! изчисленията ми да са точни.
Вятър!
Всички на вахта!
Екипажът по мачтите! – Хайде, качвайте се!
Оправете платната!
Отделението на фокмачтата, изтеглете въжето!
Изтеглете въжета!
Подсигурете оръдията!
Оправете бързо оръдията!
Махнете ги от площадката!
По посока на вятъра! – Слушам!
Оставете ги засега!
Внимавайте, г-н Лонгли. Качете се на вантите.
Дължите ми 5 шилинга, г-н Кристъл.
Все още има 10 шилинга, които чакат крепостта.
Бяхте прав. Духа силно и постоянно. – Да. Силно и постоянно.
Всички платна ли са подсигурени? – Тъй вярно, сър.
Вие сте на руля. Нека вятърът го носи.
Ще обядвам, Полуил. – Да, сър.
Викали сте ме, сър? – Екипажът е разхайтен.
Искам всеки ден да има бойни учения.
Хората са слаби и... – И какво?
Неспокойни! От 7 месеца не са виждали земя.
Трябва да ги контролирате.
Земя! Дясно на борд! !!!!
Офицер, който не контролира хората си е неблагонадежден.
Извинете, но съобщиха за земя.
Чух, г-н Джерард. – Мислех, че се интересувате.
Вчера подготовката ви отне 11 мин. и 20 сек.
Сега искам да я направите за 10. – Сега ли?
Изглежда сте разсеян.
Казах веднага! – Слушам!
Земя! – Казах, че ще обядвам, Полуел.
Слушам!
Крепост ляво на борд!
За Бога, ето я крепостта!
Той успя! – Още 10 шилинга, г-н Кристъл.
Да пукна, ако някой друг би успял да го направи.
Включително и лорд Худ. Г-н Лонгли, поздравете капитана.
И му кажете за крепостта.
Ако не го бях видял и някой ми го каже, ще го нарека лъжец.
Отново доказа усета си, след 10 000 мили в океана.
Г-н Буш ви поздравява! Крепост е налице!
Каза, че ще пукне, ако друг би успял да го стори.
Включително и лорд Худ. – Едва ли г-н Буш е искал
да предадете последната част от съобщението.
Поздравете г-н Буш. Да поддържа курса.
След малко ще съм на палубата. Г-н Лонгли?
Не вдигайте толкова шум като слизате.
Лонгли... Следващия път почукайте, когато влизате в капитанската каюта.
Слушам.
Бъчвите готови ли са за пълнене? – Готови са, сър.
Готови ли сме за бой? – Да, сър. 10 минути и 2 секунди.
Много добре, г-н Джерард. Зареждаме оръдията и ги изкараме.
Насочете го по вятъра.
Заредете батареята !!!! дясно на борд!
Отпуснете руля.
Пуснете котвата, г-н Буш.
Пуснете котвата!
Лодка!
Г-н Буш!
Производители на ром?
Те са съюзници на Негово величество.
Съюзници? Тази част на света не принадлежи ли на Испания?
Дон Хулиан Алварадо, господарят на тази страна,
беше убеден от Англия да въстане срещу Испания.
Значи товарът ни от оръжия е за него.
Ако дон Хулиан завладее Централна Америка,
Испания трябва да вземе кораби и войници от Наполеон,
за да защити колониите си.
Стройте хората на мостика! – Слушам.
Всички на мостика! !!!!
Кап. Хорнблоуър?
Аз съм дон Хосе Ернандес, адмирал на служба при Ел Супремо.
Ел Супремо? Това значи Върховният.
Ел Супремо – преди познат като дон Хулиан Алварадо.
А къде е дон Хулиан Алварадо?
Ел Супремо е в крепостта си. А вие ще дойдете с мен веднага.
Г-н Буш.
Ето ключовете за чантата със заповедите на Адмиралтейството.
Ако не се върна на борда до полунощ, ще поемете командването.
Да не се върнете? Нали казахте, че са на наша страна.
Войната създава странни съюзници.
Кап. Хорейшо Хорнблоуър на вашите услуги.
Крал Джордж изпраща послание за неговото приятелство.
Не ме интересуват думите на някакъв си крал.
Донесохте ли оръжието и барута за моя поход към Америка?
Хиляда мускета, милион боеприпаси и оръдие за крепостта ви, сеньор.
Не ме наричат сеньор.
Разберете се с адмирал Ернандес за разтоварването.
Не мога да сторя нищо, ако не получим провизии.
Заповядах ви!
Предполагам отвън сте видял различните наказания.
И те не се бяха подчинили.
Ако до един час не се върна на борда на "Лидия",
оръдията й ще сочат към крепостта и ще го подложат на разрушение.
Заедно с вас ли, капитане? – Такава е заповедта ми.
Аз не съм суетен. Нали сме съюзници?
Уведомете адмирал Ернандес какво ви е необходимо.
Като изключим водата, ще ми трябват 200 говеда,
500 прасета, 100 квинти сол, 40 тона брашно, 10 тона захар,
5 тона тютюн, 1 тон кафе, сокът на 40 000 лимона
и каквито вина и алкохол имате.
Пием алкохол от меласа, който вероятно не познавате.
Наричаме го ром. Ще стане ли?
Щом няма по-добро и това ще стане.
Сто бъчви. – Започни веднага.
С полученото оръжие, ще атакувам и изгоря Салвадор.
Ще се присъедините ли? – Трябва да блокирам Панама.
Губите. Горящ град е великолепна гледка.
Късметлия сте, капитане. Тази отрепка, която влезе без да чука,
съобщи за гост от Панама. – Съюзник?
Силно се съмнявам. Преди 3 месеца испанския вицекрал изпрати дипломат,
който да ме предупреди да укротя политическите си амбиции.
В отговор изпратих част от него в Панама.
Главата му, ако трябва да съм точен.
Испанците вече знаят плановете ви? – Гостът идва да разруши града ми.
Испански военен кораб с 60 оръдия. "Нативидад".
Испански кораб в тези води? Кога ще пристигне?
Ако вярваме на онзи мизерник, призори.
Трябва да подготвя кораба си.
Ще се погрижа провизиите ми да бъдат изпратени веднага.
Няма да разрушавате "Нативидад"! Ще го плените и ще ми го докарате.
Ако го пленя – ще принадлежи на моя крал.
Кралят ви едва ли би желал да ме обиждате.
Натоварен сте с мисия, капитане.
Да подпомагате завоеванията ми в Америка.
Ако аз загубя и Англия губи.
Няма да предам кораба без заповед от Адмиралтейството.
Помислете! С два кораба ще смачкаме цяла испанска Америка.
Може да блокирате 10 000 войници в Панама,
докато аз унищожавам Салвадор, Хондурас и Коста Рика.
Можете да помогнете на каузата на страната ви.
Преди да ви предам "Нативидад", първо трябва да го пленя.
А сега, моля да ме извините.
Подгответе лодките за провизиите. Ще имаме достатъчно за 6 месеца.
Товарът отива на брега. – Тъй вярно, сър.
Г-н Буш, испански кораб с 60 оръдия ще е тук призори.
Изпратете съгледвач на хълмовете да ни предупреди, когато наближи.
60 оръдия. Какво е решил да прави? – Не очистим ли залива – край с нас.
Колко залагате? – 20 шилинга.
Дадено. Къде да изпратя парите, ако спечелите?
Г-н Харисън, свалете лодките. – Слушам.
Изкарайте лодките отвън!
Май "Нативидад" имал 100 оръдия. – По-добре да се махаме оттук.
Не и докато не качим това на борда. – Виж!
Какво съобщава, г-н Лонгли? – Кралски кораб на югоизток.
Получихме рапорт за "Нативидад". – Загасете светлините.
Загасете светлините! – Да спрем ли товаренето?
Не, имаме още няколко часа. – Да навлезем в открито море?
Оставаме на котва, под прикритието на местността.
Вие, г-н Джерард и г-н Лонгли, бихте ли вечеряли с мен?
Благодаря ви, сър. Тази вечер ли?
Младият ни кадет, може би ще рискува живота си призори.
По-добре стомахът му да е пълен.
А ако испанците атакуват още сега?
"Лидия" ще бъде разбита на парчета. А аз ще изгубя 20 шилинга.
Господа, за Краля! – За Краля!
Сигнал от наблюдателницата. "Нативидад" е наблизо.
След малко ще е на входа на пристана. – Много добре.
Е, господа... Остава ни време за партия виста.
Ще цепете ли, г-н Лонгли?
Съобщиха, че "Нативидад" е акостирал.
Укрили са се през нощта? – Да, сър.
Това са испанците.
Заложих, че ще направят точно това.
Господа, ето какво ще направим.
Май ще бъдем червиви от злато. – По-скоро мъртви.
Спокойно, г-н Лонгли. Действа зле на хората.
Дайте пример и чакайте момента. – Слушам!
Успех! – Благодаря, г-н Кристъл.
Вдигнете ги под тревога, г-н Лонгли.
Задръжте сабята си, капитане.
Г-н Буш, преместете офицерите на "Лидия" и ги оковете.
Но ние се предадохме. Войната си има закони.
Повярвайте ми, ако дон Хулиан ви види до изгрев-слънце,
ще убие всички ви. Това са законите на войната.
Прекрасна фехтовка, сър.
Г-н Лонгли, като кадет бях най-лошия в класа.
Това е първият случай, когато я използвам.
Дано да е и последният.
Красив е, сър. Ковчежникът ще го оцени на 120 000 гвинеи.
Това прави по 50 гвиней за всеки човек от "Лидия".
"Нативидад" не е трофеен кораб.
Простете, сър? – Ще е за нашия съюзник, дон Хулио.
Ще го предадете, сър? Но делът ви сигурно е 10 000.
Не искам да участвам. – Сам казахте, че дон Хулио е луд.
Може ли да му се вярва? – Бъдете спокоен.
Аз ще отговарям за решението пред Адмиралтейството.
Лодки!
11 салюта, г-н Буш! – Тъй вярно, сър!
Огън!
Помнете, капитане, почест към Ел Супремо се отдава с 23 салюта.
Нашият крал приема само 21. – Затова винаги искам 23.
И преди забелязах неуважението ви към мен.
Но го пренебрегнах и го отдадох на британското ви възпитание.
Не сте убили много.
Не исках да ви лишавам от удоволствието.
Трябва да убия офицерите. Къде са те?
Сутринта ги изхвърлих през борда, с вързани ръце и крака.
Жалко! Исках да им дам урок,
в случай че тези негодници се двоумят да ми служат.
Но има и други начини. Отплаваме довечера.
Продължите на юг и блокирате Панама.
Аз ще се погрижа за севера. – Г-н Буш, връщаме се на "Лидия".
Искам да знам защо Хорнблоуър подари кораба на онази маймуна.
Какво стана с наградата ти? Какво стана?
Спуснете всички платна.
На 8 октомври предадох плененият!!!! испански кораб "Нативидад"
на дон Хулиан Алварадо, вярвайки че обстоятелствата го изискват.
Приближаваме Панама.!!!!
Платноходка ляво на борд!
Наблюдавайте я, г-н Кристъл. Испанска е. Отпусни руля.
Спря и се готви да приближи.
Бял флаг. Не ми харесва. !!!!
Какво има, г-н Буш? – Испански платноход. С бял флаг.
Това означава преговори.
Пригответе оръдията! – Слушам!
Защо врагът иска да разговаряме? – Скоро ще разберем.
Каронадите в готовност, г-н Джерард. – Каронадите в готовност.
Има жена на борда. Що за испанци са тия?
Жена? Прав сте. По-добре да се подготвим.
Г-н Буш, виждал ли сте капитана да разговаря с дама?
Не, но се обзалагам какви ще са първите му думи.
Така ли? Колко? – Гвинея.
Какво ще каже?
Естобар Ентенса, капитан от флота на Негово католическо величество.
Благодаря на небесата, че ви открихме навреме.
Можехте да попаднете "Нативидад", преди да чуете прекрасната новина.
Новина? – Капитан Хорнблоуър,
приветствам ви като нов съюзник на Испания.
Свършено е.
След месец страните ни ще бъдат съюзници срещу Наполеон.
Заедно с Божията помощ ще го унищожим.
Мислите, че е прекалено хубаво, за да е истина.
Това е писмо от вашето Адмиралтейство.
Благодаря ви.
Извинете ме.
Доведете пленниците. – Слушам!
Преди месец Наполеон отвлече нашия крал и го замени с брат му.
Правителството ни в изгнание сключи!!!! съюз с Негово британско височество.
Страхувах се, че може!!!! да сте се сблъскали с "Нативидад".
Капитанът му не е осведомен за новия съюз.
Случи се, сър. Миналата седмица срещнахме "Нативидад".
Значи са се измъкнали. Той е два пъти по-мощен.
Представете си какво би станало.
Ние пленихме "Нативидад", сеньор. – Моля?
Невъзможно. Капитане... Вие се шегувате.
Никога не съм бил по-сериозен през живота си.
Къде е капитанът? – Там.
Капитан Хорнблоуър?
Името ми е Уелзли. Лейди Барбара Уелзли.
Уелзли? Не сте ли роднина на херцога на Уелингтън?
Той ми е брат. – Но...
А испанският платноход? – В Панама имаше жълта треска.
Когато капитан Ентенса тръгна да ви търси, бе достатъчно добър...
Какво става, г-н Лонгли? – Не съм съвсем сигурен, сър.
Простете, но трябва да ви кажа, че аз и моята прислужница,
трябва да стигнем до Англия. – Не и с "Лидия".
Има ли друг британски кораб в тези води? Плувайки ли да се приберем?
Предлагам ваша милост да стигне до Истмус, Панама
и да се качи на кораб, имащ достатъчно удобства за една жена.
Хиляди хора умряха в Панама тази седмица.
Може ли да знам защо изобщо бяхте в Панама?
Британският кораб, с който плавах, беше пленен от испанците.
Бях им пленница до сключването на съюза. И бих казала,
че срещнах повече учтивост от врага, отколкото от капитана на "Лидия".
Точно така. – Капитане, не може да е истина!
Предал сте "Нативидад" на бунтовника дон Хулиан?
Преди седмица вече бяхте наши съюзници.
Осъзнавате ли какво сте направили? Нямаме кораб в Тихия океан.
Ще изгори крепостите и градовете ни. – Добре осъзнавам положението.
Това изключва всяка възможност да останете на борда.
Ще се изправим срещу два пъти по-мощен кораб.
Ако загубим, ще попаднете в ръцете на маниак.
А върна ли се в Панама, вероятно ще умра от треска.
И в двата случая има шанс да загина. Настоявам сама да направя избор.
Ако ще връщам "Нативидад", ви моля да напуснете.
Буш, изпратете господата. Настанете лейди Уелзли в каютата ми.
Не е ли малко тясна, сър.
Пренеси нещата ми в каютата на Буш, а неговите в каюткомпанията.
Ако придружите г-н Лонгли, сигурно ще съжалите за настойчивостта си.
Разкарайте лодката оттам! Хора на подпорите!
Дано не ви преча, г-н Лонгли. – Ни най-малко, госпожо.
Кап. Хорнблоуър не мисли така. – Много неща са му на главата.
Ако не си върне "Нативидад", лошо му се пише.
Няма вина, че испанците смениха страна във войната.
В Адмиралтейството едва ли мислят по този начин.
Привързан сте към него, нали? – Той е най-добрият офицер във флота.
По-добър моряк от г-н Буш и по-добър топчия от г-н Джерард.
Опре ли до навигация, г-н Кристъл не може да се мери с него.
И е внимателен и добросърдечен, като всеки, плавал за краля.
Г-н Лонгли?!!!!
Виждам какво имате предвид.
Полуел. !!!!!!!!!(1) – Извинете ме, госпожо.
Г-н Буш, напомням на всички, че това все още е военен кораб.
Право напред. – Слушам!
Толкова голям и силен.!!!!
Сигурно. Пипни!
Там няма нищо. Пипни сега тук.
А сега дай да видя ти какво имаш. Излизай оттам. Ще те изпапкам.
Г-н Буш, не пътуваме за удоволствие. Животът ни, а и този на пътниците,
зависи от доброто управление на кораба.
Но хората ни май мислят за други неща.
Кажете на нейна милост, че тя и прислужницата й остават долу.
Искам да ви пожелая късмет във всичко, което ни очаква.
Капитанът желае от сега нататък вие и прислужницата да стоите долу.
Нима две жени могат да действат толкова разсейващо?
Мога ли да ви напомня, че хората ми са в открито море от 8 месеца.
Капитане?
И колко още ще останем в морето?
Платно! Ляво на борд!
Г-н Лонгли, заведете лейди Барбара и прислужницата й до каютата.
Да останат там до края на боя. – Слушам!
Капитанът нареди да ви заведа в каютата.
В каютата? Ами ако откажа?
Трябва да се погрижа, госпожо. Заповед, госпожо.
Ще ме разстрелят, ако не я изпълня. – Няма да го допусна, г-н Лонгли.
Хора на подпорите! Руля наляво! Дръж кораба по вятъра!
Г-н Буш, бийте тревога и се подгответе за бой.
Шокът ще е пълен, когато ги обсипем с 23 изстрела.
Страхувам се, че не, г-н Буш.
Изглежда, че и дон Хулиан е научил новината.
Шансът да го изненадаме се изпари.
Има два пъти повече хора и оръдия.
Не можем да издържим, нито да направим абордаж.
Може да го изпреварим и да ударим, когато не може да ни отвърне.
Не се притеснявам. Не и с кап. Хорнблоуър.
Натъпкали са го с всичко, което имат. Вижте наклона му, сър.
Амбразурите са под водата. – Това и чакаме.
Бордова батарея, готови!
Руля по вятъра!
Огън с оръдията!
Отпусни руля!
Г-н Харисън, руля към подветрената страна!
Главните и предните платна!
Мислех, че ще минем край носа му. – Хорнблоуър излъга и тях, и мен.
Проверете платната! – Бордова батарея, зареди!
Лява батарея, огън с оръдията!
Лява батарея, зареди! – Чудесно!
Изглежда като гигантско чудовище.
Хорнблоуър е невероятен. Стрелба от двата борда, без да се обръщаме.
Сега имаме шанс да го унищожим.
Едва ли ще сбъркат за трети път. Ето че идва.
Всичко, което получим, ще сме си го заслужили.
Бъдете готови на квартердека!
Огън! !!!!
Две оръдия са разрушени. – Доложи на г-н Джерард.
Слушам! Две оръдия са разрушени.
Къде? – На фокмачтата.
Куист, внимавай!
Чу ли? Знае името ми. Знае го.
Отсечете такелажа.
Добре съм, сър. – Разбира се, синко.
Куист, занеси го долу.
Донесете ново знаме!
Взривете го като се приближи! – Слушам! Лява батарея, готови!
Огън!
Върнете оръдията в боя!
Занесете ранените долу! Разчистете останките!
Изхвърлете останките зад борда.
Огън!
Помогни ми, човече. Разкарай тези неща от него.
Макрий, тук. Капитанът.
Добре ли сте, сър?
Изпълнявайте задълженията си, добре съм.
Защо сте на палубата? – Хирургът е убит.
Кой е с ранените? – Нейна милост.
Настояваше да помогне, ранените са много.
Тя е при тях? – Не можехме да я спрем.
Облече боцманска куртка и започна работа.
Отивай долу и й помогни. – Слушам.
Оръдията да са в готовност, когато сме срещу него.
Тъй вярно, сър. Бъдете готови! – Към подветрената страна!
Лява батарея, готови!
В обхват сме! Готови!
Бъдете готови! Буре ром, ако ударите фокмачтата!
Обърнете другия борд. – Обърнете главните платна.
Прекрати стрелбата!
Мисията ни в Тихия океан приключи, господа.
Благодаря на всички, поведението ви днес
заслужава похвала от Адмиралтейството.
Какъв курс ще поемем, сър? – Курс?
На юг, г-н Кристъл. – Слушам, сър!
Г-н Джерард, казах за 10 минути да подготвите палубата за бой!
Вие успяхте за 8!
Босън, двойна дажба ром за всички.
Е, Куист, отиде ти наградата. – Нямя нищо, сър.
Ще открием някой друг кораб. Океанът е голям.
Върнах се при теб, мамо. Нали?
Обещах ти да се върна.
Да, мили, върна се при мен.
Липсвах ли ти?
О, да. Да, милият ми.
Целуни ме както преди, майко,
когато бях малък.
Ще го направиш ли?
Само веднъж. – Само да знаех как.
По очите и по устните, ваша милост.
Точно така, майко.
Лека нощ.
Откъде знаехте?
Така се сбогува с него в Плимут.
Сякаш го целуваше за лека нощ.
И е така.
Добър ден, госпожо. – Добър ден, капитане.
Досега нямах възможност да ви благодаря
за всичко, което направихте. Треска ли имате, ваша милост?
Преумора от последните две седмици.
Не се учудвам. Това, което видяхте, не е за женски очи.
Но го видях, капитане.
И знам, че няма друг офицер на кралска служба,
който да стори това, което вие направихте.
Радвам се, че мислите така, ваша милост.
Цяла Англия ще мисли така. – Благодаря, госпожо.
Ваша милост...
Г-н Буш. Г-н Джерард. Нейна милост е болна. Помогнете ми.
Това е треската. Треската!
Милейди има жълта треска, като в Панама!
Ще умрем! Виждала съм как поваля цели градове.
Караул, накарайте я да млъкне. Не пускайте никой при нея.
А и хирургът ни е мъртъв.
Донесете ми медицинските книги от лазарета. И одеяла.
Останете отвън. Не влизайте!
Ако е жълтата треска, каютата ще е под карантина.
Мисля, че ще ви трябва това. – Благодаря ви, г-н Буш.
Книгите казват ли нещо? – Достатъчно.
Блатната и жълтата треска имат сходни симптоми.
Кога ще разберем? – До 72 часа.
Ако е блатна треска, температурата й ще спадне.
Ако е жълта треска...
Хиби.
Хиби?
Доведи прислужницата на госпожата.
Хиби, можеш да отидеш при лейди Барбара.
Всичко е наред. Треската мина.
Върви бързо.
Всички ще са щастливи, ако лейди Барбара се оправи.
И аз също. Ще бъде черно петно върху кораба,
ако нещо се случи със сестрата на херцога на Уелингтън.
Не би изглеждала добре до Мучо Помпозо.
Мучо Помпозо /Надутия/? – Грешка на езика.
Говорех за адмирал Родни Лейтън, за когото ще се жени.
Когато се прибере в Англия, съгласно договорката.
Това ли ще е всичко, сър? – Да, благодаря ти, Полуел.
Лека нощ, сър.
Скъпата ми Хиби. А мислех да те оставя в Панама.
Какво ли щеше да стане.
Милейди, не аз ви помогнах. Страхувах се от треската.
През цялото време само един човек беше тук.
Този човек беше капитанът.
Колко дни бях болна, Хиби? – Три дни и три нощи, милейди.
И само той е бил тук? – Да.
Добро утро, капитане. – Добро утро.
Радвам се да видя, че сте по-добре.
Късмет е, че освен капитан, сте и добър доктор.
Просто прочетох медицинските книги.
И сте изкарали 72 часа без сън. – Обичайно е за моряк, ваша милост.
Бих желала да ме наричате само лейди Барбара, вместо "ваша милост".
О, разбира се, ваша... Лейди Барбара.
Разбира се, ако лейди Барбара не ми приляга
и желаете да привлечете вниманието ми, може да кажете и...
Виждате, че съм доста добра и в грубостите. Простете ми.
Много сте наблюдателна. Преди никой не го забелязваше.
Сигурно е така, капитане. Няма ли да седнете?
Благодаря, но трябва да направя инспекция на кораба.
Чака ни трудно пътуване.
Кога ще стигнем Англия? – На пролет, лейди Барбара.
Толкова късно?
С попътен вятър и с всички платна,
ви обещавам, че ще сме у дома преди първите червеношийки.
А сега ме извините, ваша милост.
Тоест, лейди Барбара.
Колко красиви са звездите тази вечер!
Сякаш кръстосваме небесата, а не океана.
Донякъде е така. Вървим от звезда до звезда, както от земя на земя.
Никога не забравяте, че сте капитан на кораб.
Капитанът не може да си позволи да забрави.
В такава нощ мога да забравя всичко.
Коя съм, откъде идвам... накъде отивам.
Знам само, че "Лидия" плава в пространството.
Няма друг свят и пътуването никога няма да свърши.
Колко? – Пет и половина, сър.
Пет и половина възела. Пътуваме бързо.
Наистина ли искате, да пътуваме бързо?
Всеки капитан го иска, лейди Барбара.
Стана късно.
Застудява. Тропическите нощи са лъжовни.
Не искам да пътуваме бързо. Не искам пътуването да свърши.
Барбара... – Колко още ще се преструваме?
Знаеш, че те обичам. Защо се съпротивляваш?
Аз съм женен, лейди Барбара.
Простете ми.
Направих ужасна грешка.
Срам ме е.
Не, моля ви. Останете тук и ускорете кораба към къщи.
Г-н Буш, ще ни трябват повече платна.
Вятърът се усилва. Бих свалил някое...
Дадох ви заповед, г-н Буш.
По мачтите. Сложете галантите.
Мислех, че знам навиците му. Досега не е плавал така.
Изглежда иска "Лидия" да полети към дома.
И така...
Трийсет и един.
Близо ли сме до земя, г-н Буш?
Виждате ли чайките, госпожо? Гнездят в Англия.
С повече късмет, довечера ще видим Ландс Енд.
А ако вятърът се задържи – и Плимут на сутринта.
Бяхте доста дълго в морето. – Цял живот, г-н Буш.
Любов моя. – Барбара...
Не копнея за земя. – Нито пък аз.
Знаех го още когато опита да ме накараш да напусна кораба.
Помислих си, истински капитан – безсърдечен.
Сега всяка миля, приближаваща ни до Англия, е мъчителна.
О, скъпият ми. Милият ми.
Земя! !!!!
Какво ще правим?
Да правим?
Ние сме влюбени и светът е наш.
Но... – Хиби е сигурна.
Няма да ни издаде.
Но ние не сме свободни.
И двамата.
Наистина ли мислиш, че това е краят?
Още сега?
Разбирам.
Не ми е лесно да го кажа.
Моля те, опитай се да ме разбереш.
Адмиралтейската баржа идва насам.
Приближава буря. Това е самият Мучо Помпозо.
Кой? – Сър Родни Лейтън.
Рицар на чистотата, на кулата и шпага на Португалия.
По странни причини, адмирал от флота на Негово величество.
Идва да прибере дамата си. – Сигнал на борда!
Капитан Хорнблоуър на вашите услуги.
Лейди Барбара Уелзли е на борда, нали?
Беше уведомена за пристигането ви.
Геройствата ви в океана ви направиха известен.
Когато докладвате на Адмиралтейството,
ще получите нещо по-добро от този кораб.
Не го заслужавам, сър. – Сигурно e било истински късмет
да потопите "Нативидад" след като първо сте го предали
по собствена инициатива. – Направих нужното за момента.
Капитан на фрегата не може да решава адмиралтейската политика.
Трябваше да действам, не можех да го обсъдя с Адмиралтейството.
Но, да дадеш 60-оръдеен трофей на един луд...
Ще отговарям за действията си. – Ако сте под мое командване – също.
А военният съд би определил действията ви като безотговорни.
Изложили сте на риск сестрата на херцога на Уелингтън.
Моите извинения за това. – Той би го приел тежко,
ако нещо се бе случило с нея. И аз ценя много лейди Барбара.
Ще се женим. – Лейди Барбара ми каза.
Корабът е ограничен в гласуваното му доверие,
повече отколкото при нормални обстоятелства.
Ето те и теб най-после, скъпа. Нямаш представа колко бях притеснен
за безопасността ти. – Колко мило!
Тръгваме ли? Твоите те очакват в Лондон.
А и моето семейство в Ирландия.
Довиждане, капитан Хорнблоуър. Благодаря ви за добротата.
Довиждане, лейди Барбара.
Господа. – Довиждане, госпожо.
Мария?
О, сър! Най-после се върнахте. – Г-це Макфий, къде е жена ми?
Ако бяхте пристигнете по-рано, щяхте да я заварите.
Какво се е случило? – Почина, сър.
Почина при раждането, дарявайки ви син.
Толкова искаше да живее, поне докато се върнете.
Остави това за вас.
Написа го на смъртното си легло.
Къде е детето? – Тук, сър.
Момченцето е здраво и гласовито, когато се събуди.
Хубаво момченце.
Съпруже мой,!!!!!!! понеже не знам къде се намираш,
не мога да ти изпратя последните си думи,
но се моля да се върнеш и ги прочетеш.
Не ме забравяй напълно, Хорейшо, дори когато вече ме няма.
Въпреки че бяхме женени от 15 години,
през това време сме били заедно само 15 месеца,
една Коледа и два рождени дни. Но не съжалявам за тези години.
Знам, че не ме обичаш силно, Хорейшо.
Но аз те обичах силно и ти никога не ме предаде.
Знам, че беше с мен, защото ме съжаляваше.
И защото морякът се нуждае от място, където да се прибере.
И сега се моля да се върнеш у дома при сина ни.
Твоя любяща жена, Мария.!!!!!!!
Не бива да седите на тъмно, сър.
Започвам да си мисля, че не харесвате готвенето ми.
Две седмици и нито веднъж не се оплакахте.
Ето новини за дамата, която доведохте от другия край на света.
Трябва да е била прекрасна сватба.
СВАТБА ВЪВ ФЛОТА !!!!
Адмирал сър Родни Лейтън!!!!!! и лейди Барбара Уелзли.
Със специален куриер от Адмиралтейството.
Дано не ви изпращат пак в морето.
Сутринта заминавам за Лондон. – Толкова кратко бяхте с момчето.
По дяволите, рапортът ти е цял роман.
Лейтън, Елиът, Болтън, Макартни. Познаваш ги.
Родни Макартни! Приятно ме е да ви видя.
Променил сте се, откакто бяхте кадет.
Сближавате се с момичетата? – Моля, сър?
Шест месеца в морето с цветето на английската аристокрация.
Не казвайте, че е нямало нищо.
След това плаване, не се изненадвайте,
че ще командвате линеен кораб. 74-оръдеен.
Прекръстихме го "Съдърланд".
Екипажът ще е вашият. – Много съм ви благодарен.
Ще бъдете прикрепен към ескадрата на Лейтън.
А сега, господа, към ужасната война.
Май Наполеон се задъхва, откакто стъпи на Иберийския п-в.
Херцогът на Уелингтън има шанс да го разбие
и да донесе победа на Англия, ако задържим морската блокада.
Дори и един френски кораб не трябва да я преминава.
Да погледнем картата. Макартни ще бъде тук...
Капитан Хорнблоуър!
Барбара.
Надявах се да се срещнем.
Исках да ви кажа колко съжалявам за новините,
които заварихте у дома. – Благодаря ви.
Щях да ви пиша, но разбрах, че ще се върнем от Ирландия.
Веднага след церемонията. – Да, разбира се, лейди Барбара.
Чух, че имате син.
Да, момченце, и се гордея с него.
Сигурна съм.
Сега трябва да тръгвам.
Пожелавам ви щастие. – Благодаря.
Довиждане, Хорейшо.
Довиждане, Барбара.
Сигнал от кораба флагман. Всички капитани са на борда.
Чудесно. Потвърдете и подгответе лодката.
Потвърдете. Подгответе капитанската лодка!
Подгответе рейката и опорния такелаж!
Свържете предните рейки!
Господа, сега, когато сме всички, ще ви съобщя новината.
Французите са пробили блокадата на Макартни в Брест.
Старчето вероятно е притиснат от корабите на Наполеон.
А от 48 часа има гъста мъгла.
Докато стигнем, 4 ще се измъкнат. – Вероятна посока?
Единствено в Средиземно море.
Ако стоим на позиция извън залива, ще ги пресрещнем тук.
Четири на четири. Очевидното решение.
Не сте ли съгласен, капитане? Според вас къде ще отидат?
Мисля, че тук, сър. – На север от Испания? И защо?
Наполеон ще е навлязъл в Испания срещу шурея ми – херцог Уелингтън.
Ако бях Наполеон, ще ударя откъм североизток, в тила на херцога.
И да ги снабдяват от морето? – През Пиринеити ще е трудно.
Французите няма да рискуват четири кораба.
Наполеон ще е доволен, щом подпомагат действията му.
Настоявам да поемем на север, покрай френския бряг.
Лошо ще стане, ако стигнат Средиземно море.
И ще си имаме неприятности с херцога.
Ще използваме и двете възможности.
Три кораба ще отплават, а един ще остане до брега.
Добра идея. Приемам добрите предложения.
Приветствам ги. Трябва да победим! Кой ще плава край брега?
Кой от корабите гази по-плитко? – "Съдърланд", сър. Френският.
Явно какво целиш, Хорнблоуър. Възможност за някой друг трофей?
В никакъв случай, сър. – Не съм много убеден.
Знам, че действате по собствена инициатива.
Заповядвам да не рискувате кораба безпричинно. Без самоинициативи!
Видите ли врага, доложете и ще го унищожим заедно, ясно?
Напълно ясно, сър. – Все пак го отбележи, Роджърс.
Платно ляво на борд!
Странно, сър. Френски бриг, но не бяга.
Оръдията в готовност!
Все още не виждат флага ни! Сигнализира... "М.В".
Няма да ги виним, че ни мислят за французи.
"М. В." го няма като код, сър. – Ще избягат бързо, ако не отговорим.
Ляво на борд! – Тъй вярно! !!!!(2)
Прав сте, отиват си. – Пратете им едно гюле.
Оръдия отдясно! Готови!
Огън!
Добър изстрел, г-н Джерард. Почти щяхте да го потопите.
Спускат флага си.
Спуснете лодката, г-н Буш. Искам да говоря с капитана им.
Доведете го от подветрената страна. – Подгответе лодката!
Не виждам друг британски кораб.
Това означава, че ще вземем цялата награда.
Свали си шапката, Алфонс.
Търговски бриг "Мари Луиз". Не разбира английски.
Здравейте, г-н капитан.!!!! Кажете ми какво означава "М.В."?
Какво е "М.В."? !!!!
Изглежда не разбира и френски. – Да го бичуваме ли, сър?
Не одобрявам жестокостта. Качете го на палубата,
отрежете му главата и дайте тялото му на готвача.
Не, капитан! Аз беден човек. Не ме е грижа за Наполеон.
Ще кажа каквото искате да знаете. – Така е по-добре.
След като преодоляхме езиковите бариери,
ви питам отново, какво значи сигнала "М. В."?
Френски разпознавателен сигнал. – Благодаря.
Може да ни е от полза. Затворете капитана,
а екипажа да отплава с брига за Англия.
Бригът и товарът струват към 2000 лири. Хайде, Алфонс.
Един момент, г-н Буш. Какъв е товарът?
40 тона барут, 100 бурета говеждо, и 1000 бушела овес.
Хиляда бушела...
Знаеш ли какво е това? – Много коне.
Точно. Конете означават кавалерия. А кавалерията – сражения.
За къде бяха предназначени? Хайде, че ще те гилотинирам още сега.
За къде са? – Ла Тест.
Близо до Ла Тест няма армия?
Да не пътувахте към четирите френски линейни кораба?
Тези, които избягаха от Брест?
За атака на Уелингтън и Испания? Знаех си.
Часови, отведете го долу при въжетата.
Г-н Буш, поемете курс към Ла Тест! – Няма ли да го обсъдим с адмирала?
По-добре военен съд, а не корабите да се измъкнат.
Изпрати френския бриг да огледа за Лейтън.
И, г-н Буш, да ми направят френски флаг.
Дали ще ги заблудим? – Скоро ще разберем.
Подгответе се за бой, но дръжте оръдията и екипажа скрити.
Слушам! Бийте тревога! – Бий тревога!
Стройте се на квартердека!
Г-н Буш! Гледката е великолепна.
Г-н Джерард!
Заредете свързани гюлета. Корабите им да останат без мачти.
Изкарайте оръдията! !!!!
Вдигнете, "М. В".
Изтеглете оръдията! !!!!
Това ги заблуди. Май се радват да ни видят.
Нещата могат да се променят на връщане, ако вятърът отслабне.
Приближете се почти до упор и ги унищожете, г-н Буш.
Свалете френския флаг и качете нашият!
По такелажа! Готови за стрелба!
Готови за стрелба!
Изкарайте оръдията!!!!!
Огън!
Огън дясно на борд! Унищожете го!
Дайте и от другия борд, за късмет, момчета.
Ляво на борд!
Целете мачтите!
Приближете се, колкото можете повече!
Готови за стрелба, г-н Буш! – Готови за стрелба!
Огън от всички оръдия!
Върнете оръдието в боя! Целете ниско!
Готови за стрелба!
Не спирайте огъня! Продължавайте!
Връщайте се по оръдията!
От другата страна!
Върнете им го и от другата страна!
Огън!
Хайде, махнете го от мен! Махнете го!
Картър, донеси ми въже!
Лейтън ще получи куп останки! – Шест фута вода, сър. Потъваме.
Тогава ще го потопим, където трябва.
Драпър, Саундърс, Дерек, изведете ранените от лазарета.
Вържете ги за нещо, което може да плува.
Помогнете на г-н Буш. Вържете го здраво за решетката.
Куист, помогни ми за оръдието.
Напускайте палубата. Издърпайте го.
Завъртете го!
Бързо! Ще го потопим тук, с изстрел в корпуса.
Точно така. Закрепете го!
Ако позволите, г-н Куист.
Готови!
Зад борда. Напуснете кораба!
Момчета, помогнете ми.
Хайде, или ще потънем.
Хайде, момчета. Зад борда!
Скачай, Куист!
Погледнете "Съдърланд". Няма да е техен.
Изглежда, че вече се напълни. – Така е, Куист.
Ескадрата ще е тук преди залез, което значи, че ще сме свободни.
Г-н Буш, двамата ще ни отведат в Париж и ще ни съдят като пирати.
Очаквах да изгубя крака си, но не и главата.
Извинете, но за крака на г-н Буш трябва да се грижи някой.
Мога да го наглеждам, ако няма нищо против един стар затворник.
Не разрешавам, Куист. Вятърът става все по-силен.
Ще пътуваш към дома заедно с другите.
Уважавам ви много, но едва ли ще ме спрете.
Благодаря ти, Куист.
Сега, ние с г-н Буш ви казваме сбогом.
Едва ли някога ще се видим отново.
Знаете за какво се бори Англия.
И че никога не трябва да губите надежда в крайната победа.
Искам да благодаря на всички ви,
за честта, която ми оказахте, биейки се заедно с мен.
Какви са тези крясъци, сър?
Видели са нашата ескадра. Браво на Лейтън!
Капитан Хорнблоуър, заминавате незабавно за Париж.
Влизай вътре...
Изглежда губите корабите си, полковник... а и крепостта.
Едва ли ще станете любимци на императора.
Как си, Буш?
Не ме тревожи крака, сър.
Наясно съм, че сте тук заради мен.
Мисля, че бълнува, Куист. – Не, сър. Говори разумно.
Ако има шанс, защо не избягате? Аз ще остана при г-н Буш.
Или всички – или никой.
ДЕПАРТАМЕНТ ЛОАРА ПАРИЖ – 217 КМ
Бях задрямал. Какво стана? – Нещо с колелото.
Не искат да изцапат нежните си ръчички.
Добре ли си, Буш?
От дни не съм бил така добре. Наспах се.
Трябва да действаме докато не е станало късно.
Сторих нещо лошо докато оправях колелото. А те бързат.
Какво казва, сър? – Конете са избягали.
Изпрати трима след тях.
Сега е моментът, сър.
Вие двамата. Излизайте от каретата!
Вървете. Оправете колелото.
Хайде, по-бързо! !!!!
Не се туткайте, вдигнете го! !!!!
Не, ще ви забавя. Оставете ме.
Да бързаме, сър. – Оттук.
Боли ли, Буш? – С всеки ден по-малко, сър.
Шансът ни ще е по-голям, ако изглеждаме като другите.
Куист, заслужаваш медал.
Медал ли? Бях в затвора за това в Хампшър.
Не казвай, че ти си ги наготвил.
Да бракониерствам – да, но да ги готвя – никога.
Долетяха направо от кухнята, сър.
Къде казахте, че сме сега? – Предполагам някъде до река Лоара.
Ако продължим, трябва да стигнем пристанището на Нант.
А след това? – Отвъд Нант е морето...
А отвъд него, Англия. – Портсмут!
Всичко с времето си. До тогава сме французи.
Такива сме, сър.
Виж дока. – Това е "Вещицата от Ендор".
Заседна до френския бряг по време на бурите.
Изглежда годна за плаване.
Ще трябват към 20 души, за да я управляваме.
За първи път ми се иска да съм октопод.
Внимание! Войници.
Май не са французи. Холандци са.
Холандци! Не бяха ли съюзници на Наполеон?
Правилно, г-н Буш! Имат достъп и до всички кораби.
Тръгни след лодката, Куист. Няма да бъдем още дълго французи.
Какво бърборят, сър?
Едрият холандец ще прави празненство за рождения си ден.
Да се присъединим.
Какви са ония там? !!!! – Май са холандци.
Само онзи до котвата е караул.
Двама моряци и приятел на началника.
Какви са тези? – Затворници.
Бесен съм щом видя подобна гледка, та дори и французи да са.
Иде ми да фрасна този сержант и да го метна в морето.
Английски пленници са, сър.
Да се качваме на борда.
Добър ден, г-н капитан! !!!!
Имате ли карта !!!! на пристанището на Нант?
Да, елате с мен в каютата. !!!!
Ще изпратя и другите двама. Посрещнете ги подобаващо.
Изглежда времето ще е хубаво, г-н Буш.
Слезте долу. !!!! Капитанът ви вика.
Какво има, Алф? – Холандците искат
да преместим "Вещицата" надолу по течението.
Можем да хвърлим сержанта зад борда.
Каза, че ще го удариш и метнеш в морето. Какво чакаш още?
Хайде, момчета, на работа!
Хвърлете ги от другата страна.
Пуснете ме, глупаци! Аз съм от Хампшър.
Не! Тия недейте!
Преоблечете се, г-н Буш. Хайде, Куист. Напред към Англия!
Хайде, момчета. Дърпайте!
Какво има?!!!!! – Затворниците избягаха!
Дърпайте! – Спуснете топселите!
Нека я подхване вятърът!
"Вещицата от Ендор"? Капитан Хорейшо Хорнблоуър?
Излиза, че мъртвец управлява изгубен кораб.
"Летящия Холандец" да тръгва и съобщи в Сейнт Питър.
Наистина е "Вещицата"! Как е оцеляла? Ще телеграфирам.
"Вещицата от Ендор"? Хорнблоуър?
Пияни ли са в Плимут? – "Вещицата" е, сър.
Разпознали са Хорнблоуър, по таен код.
Тогава защо стърчиш, момче? Намери го и го доведи.
Новините направо летят. Плимут ликува.
Ако наистина е Хорнблоуър, цяла Англия ще ликува!
Екипаж!
Довиждане, Куист. Надявам се да плаваме пак заедно.
Сърдечно благодаря. Ще пием бира в пъба, който ще купя с наградата.
Ще го кръстя "Армията на Хорнблоуър".
За мен ще бъде чест, Куист.
Довиждане, сър. Бог да благослови и двама ви!
Довиждане!
Хорнблоуър, едничката ми радост тия дни бе завръщането
от поредното ти приключение.
Благодаря! Отбележете смелостта на първия ми лейтенант, г-н Буш.
Голяма радост е за адмирал да награди добър командир!
Повишавам ви в звание капитан! – Ако Лейтън знаеше, че сте живи,
сигурно щеше да ви спомене в последния си рапорт.
Последният рапорт ли, сър? – Няма как да знаете.
Беше убит при Ла Тест. Голяма загуба.
Трябват ни всички адмирали, за да приключим тази ужасна война.
Да, милорд. – За малко да забравя.
Хорнблоуър, заминавате за Лондон.
Страхувам се, че не мога, сър. – Не можеш?
Няма ли да се изненадаш, ако там те чака рицарско звание?
Благодаря ви, милорд. Но първо искам да видя сина си.
В такъв случай, по-добре върви. – Благодаря ви, милорд.
Превод Станимир Звездов
Редактори СИНЕАСТ ® и ШОН_КОНЪРИ ©