F-3, håll gruppen på plats.
A-3 och A-6, inta era positioner.
Platsen har bekräftats.
Grupp lila, håll platsen i sikte.
Gruppen är redo. Öppna kanal J -4,
F-3, håll gruppen på plats.
Håll er till era vänner, dem ni känner. Då är ni säkra.
Gruppen är redo.
Militärfordon med död soldat. Vidare till ingången.
A-3 och A-6, inta era positioner.
- Vi är på plats. - Platsen är bekräftad.
Vidrig skepnad det här. Otroligt att de jävlarna har överlevt så länge.
Men adrenalinet är skönt.
Klartecken för inträde. Jag repeterar, klart för inträde.
Klart för inträde.
Vilka är ni? Vilken enhet tillhör ni?
Klartecken för terminering.
- Nej! Snälla! - Jag ber er! Nej
Snälla! Nej!
Kom igen. Förbannade skit.
- Du har den blicken. - Vilken blick?
En blick som bara en kvinna kan förmedla.
- Berätta. - Irrationell oro, omöjlig att hantera.
Kvinnor kräver inte alltid en lösning.
Nej, bara nån som lyssnar medkännande. Tro mig, jag vet.
- Du ville prata. Prata, då. - Du sa: "Annorlunda".
- Annorlunda? - Precis.
Det här tänkte jag mig inte när... Betyder det att du...
Förstör inte det hela. Vad är det?
- Ska det här vara annorlunda? - När samtalade du på ett biltak sist?
- Aldrig. - Där ser du.
- Jag tänkte mig inte det här! - Du borde ha varit tydligare.
Är lite romantik för traditionellt?
Jag kan inte vara både traditionell och annorlunda.
Vissa traditioner är berättigade. Var det Georges idé?
Han sa att jag inte skulle göra så här.
- Du kanske skulle ha lyssnat. - Du känner mig bättre.
- Ja. - Och du älskar mig.
- Så det här med biltak... - Funkar inte.
- Inte ens lite grann? - Nej.
- Känner du inget? - Nej.
Då kanske jag ska sluta.
Det sa jag inte.
- Låt dig inte luras. - Ursäkta?
- Jag är så mycket mer än bara snygg. - Men knappast ödmjuk.
Du är amerikan, där har vi det! Jag har bott i USA.
Dina ögon är så vackra!
Har du sett "Blade Runner"?
Livet består av ögonblick. Alla ögonblick går förlorade med tiden.
Det känns helt otroligt, som om det hänt nån annan.
- Det låter olidligt. - Precis!
Förlåt mig! Förlåt!
Du har helt rätt. Du formulerar dig så väl, min vackra dam.
För att förvärra det hela distraherade hon mig-
-från en mörk hemlighet i mitt liv. Jag är inte stolt över det. Men...
...och det är ett väldigt stort men...
jag kunde hantera det först när jag hittat nåt liknande-
-fast inte lika speciellt. Förstår du?
Visst. Vartenda ord.
Helt galet. Ingen annan förstår mig.
Ingen förstår mitt riktiga jag, men du och jag är på samma nivå.
Dana, du vet att jag har tagits till mörkare platser-
-än jag vill erkänna de senaste åren.
I vissa stunder ifrågasätter jag precis allt.
Jag vet att du vet vad jag menar.
Och sen har jag dig...
Nån som vida övergår min beskrivningsförmåga.
Så underbar att du räddade mig ur allt det där.
Du lärde mig att älska igen när jag bara kunde hata.
Jag lovade att vi skulle vara tillsammans, oavsett vad som händer.
Jag visar nu att jag håller det löftet. Fan, vad smörigt.
Nej, smör är bra. Jag gillar smör.
Jag väljer mina ord med omsorg när jag säger att du har räddat mitt liv.
Vad gör du? Jag kan inte ta din mammas ring.
Dana Charlotte Williams...
-...vill du gifta dig med mig? - Ja.
Det är klart jag vill, ditt pucko!
- Ska jag verkligen ta din mammas ring? - Hörru...
Nu är ringen din.
Du har missförstått mig fullständigt.
- Vill du att vi går hem till dig? - Absolut inte!
- Jaså inte? - Jag sover hos min bästa vän...
...så vi får lov att gå hem till honom.
Skulle du misstycka om jag blev känslosam?
Jag tror faktiskt att jag är kär, Martha.
Matilda. Jag ska gå och... Vad fan sysslar du med?
- Klänningen är ny! - Du gav mig en ögonkyss.
- Ska du köpa ny klänning åt tjejen? - Förlåt mig.
- Så fan heller! - Är ni Gestapo, eller?
- Michael! - Vem fan är det?
- Han kommer att spöa er. - Visst! Kom igen!
- Vi kan skaffa barn. - Ja! Det vore härligt.
Härligt. Underbart.
- Vad fan är det? - Bra försök.
Allvarligt, titta.
- Ett stjärnfall! - Den är för långsam för det.
Universum kanske tyckte synd om mig och tillförde stunden lite romantik.
Hörru. Mitt tal var väl romantiskt?
Allvarligt. Saktar den in?
- Rör ni honom åker ni på spö! - Stick härifrån!
Och? Jävla dörrvakter! Prova Afghanistan!
- Typisk jävla soldatfjant! - Våga bara, du lovade mig!
- Men han är ju min bästa... - Vän, jag vet.
Jag älskar lojaliteten, men du har friat.
Jag måste hjälpa honom.
Jag är din familj. Snälla, gör det inte.
Robin! Robin! Nej!
Robin!
Michael, korn igen! Gå undan.
Lyssna på flickvännen så att du inte skadar dig.
- Vad sa du, snygging? - Att du ska lyssna...
Bort från honom!
Jag ska tamejfan göra slut på honom!
Okej, släpp honom nu!
Släpp honom. Okej?
Kom igen, vi drar.
Låt honom vara. Kom.
Herrejävlar.
Hur är det? Vad fan sysslar du med?
Jag mår bra. Fråga inte vad jag sysslar med!
- Vad fan, Michael? - Det var Vincents fel.
Jag vände ryggen till i fem sekunder, plötsligt var han omringad.
- Tack, Vinnie. - Jag har inte gjort nåt!
Det du gjorde, ditt rövhål-
-var att sabba mina chanser hos den vackraste tjejen jag nånsin har skådat.
- Jag tror inte det. - Jaså, den vackraste du nånsin sett?
"Vacker" räcker inte som beskrivning. Hon gjorde mig helt mållös.
Hennes pattar var sanslöst välformade.
Alltså, rätt in i runkbanken för all framtid.
Den typen av brud som man vill slicka.
Elegant som fan, men riktigt jävla snuskig i sängen.
- Hon vill säkert bli knullad i... - Michael!
- Vadå? - Den där puddingen du pratar om...
...hon står bakom dig.
- Du hade mig vid "vacker". - Och förlorade dig vid "runkbank"?
Downing Street kom nyss med ett uttalande för att lugna de människor-
-som i onödan oroar sig för de ännu så länge oförklarliga fenomen-
-som lyser upp vår engelska natthimmel på ett så vackert sätt.
- Vad skulle jag ha gjort? - Jag vill inte vara en sur flickvän.
- Fästmö. - Precis!
Du ber mig ifrågasätta min lojalitet!
Skitsnack! Jag vill inte att du blir knivhuggen.
Jag såg till att Vinnie inte fick spö!
Varför tog inte Michael honom och stack?
- Klä av dig naken, bara! - Det är alltid... Va?
- Du hörde mig. Klä av dig. - Det skulle du gilla, va?
- Men du är väl för fin för sånt? - Tar du mig för ett luder?
Tror du att vi kan överrösta dem?
- Godmorgon, mr Radbrun. - Hur är det, mr Peterson?
Jodå. Känner du dig lite ömtålig?
- Det blev lite sent igår. - Jag hörde när ni kom vid halv fyra.
- Jag ber om ursäkt. - Ingen fara.
- Du betalar visst för det nu. - Ja.
- Har du nån huvudvärkstablett? - Du kan ha tur.
Suveränt.
- Är du också strömlös? - Ja, hela gatan är det.
Ända sen halv sju-tiden i morse. Jaså?
- Vet du hur länge det kommer att vara? - Nej.
- Nu ska jag träffa Deborah i London. - Det var långt att åka.
Hon kallades till ett akut möte igår kväll.
Jag sa att hon kunde ta tåget, så kommer jag och hämtar henne-
-...Och kanske går på teater. - Vad gällde mötet?
Du vet hur det är hos familjen Peterson.
- Fråga inget... - Så ljuger ingen, jag vet.
- Märkligt att du inte vet vad hon gör. - Inrikes krishantering.
Hej, Peterson. Hur mår du idag? Får jag låna mobilen?
Jag måste ringa klubben om Danas jacka.
- Vad är det för fel på din? - Ingen täckning.
Konstigt. Jag hade samma problem i morse.
Fasta telefonen också. Jag kunde inte ringa Deborah.
Det har nog med strömavbrottet att göra.
- Det brukar inte påverka mobilen. - Den här har inte heller täckning.
Va?
- Jävla skitmobil. - Vilket nätverk? Jag har Orange.
Jag med. Telemasten kanske är trasig.
- Fasta telefonen, då? - Kolla om de säger nåt på nyheterna.
- Har du borstat tänderna? - Inte än.
Försök efter midnatt.
Det är am. Jag provar fm.
Det som sabbar mobilerna kanske sabbar radion också.
Jag har ingen aning, mina vänner.
Jag vill helst inte överge er, men jag måste åka till Deborah i London.
Om inte strömmen kommer tillbaka så är jag hemma imorgon-
-och kan berätta vad jag vet.
- Kör försiktigt. - Se vem som kommer där.
Där har vi en skamsen man.
Michael! Du fick nåt från apoteket i morse.
Salvan...mot utslagen. Jättekul. Korn du på den själv?
Kliar du sprids det bara.
Har du utslag?
- Jag fattar inte hur svinet bär sig åt. - Inte jag heller.
- Men han gör det jävligt bra. - Ja.
Hon är den läckraste hittills.
- Vi ses. - Ta det lugnt, grabbar.
- Hur känns det? - Ont i magen. Uselt.
- Nej, med Tina. Hjälpte det igår? - Visst, det var toppen.
- Ingen ström. - Inga mobiler heller.
- Va? Varför? - Hur ska vi ta reda på det?
Vad är det där? Ett bländade sken som kommer från ditt finger.
- Har du inte berättat det? - Ska ni gifta er, för helvete?
Ja, vi ska för helvete gifta oss.
Förlåt. Det är bara baksmällan och allt annat.
- Okej, Vin? - Ja, det är lugnt.
Jag mår illa. Jag lägger mig och vilar.
Du ska veta att jag inte brukar göra så här.
Ligga med killar, eller klänga dig fast vid dem?
Ursäkta. Jag kan gå till vandrarhemmet.
Lugn! Jag har ju sagt att jag inte vill att du går nånstans, eller hur?
Tack, det känns skönt.
- Vad håller han på med? - Vem?
Såg du inte? Jag svär, jag såg precis...
- Herrejävlar! - De är här.
- Vilka då? - Du ser det inte, du vill inte se.
Det är 24:36. 24:36.
24:36 Matteus.
"Om den dagen och den stunden vet ingen något."
"Inte ens änglarna, änglarna i himlen. Inte ens sonen."
"Bara fadern, fadern, fadern förstår."
- Jaha, okej. - Det är för sent för dig.
Kom hit. Akta dig för färgen lila. Det är kulmen, det är kulmen.
- Du har förirrat dig lite, va? - Det är kulmen.
- Det går inget vidare för tiggare här. - Vad pratar du om?
Jag står på mina bara knän. Om du verkligen tror på livet efter detta...
Jag har inget till övers för religion.
- Varsågod. - Jag vill inte ha pengar!
Jag vill inte ha dina pengar! Lyssna på mitt jävla råd.
Se dig omkring. Andas djupt och drick upp.
Njut av det!
För det finns inget att göra.
Så...
24:36... 24:36.
- Vilken lömsk jävel. - Vad fan var det där om?
Ingen aning.
- Det finns en ficklampa i sovrummet. - Spara den till nödfall.
Mamma la en massa stearinljus på vinden.
Hon älskade levande ljus.
- Gör det nåt om jag hämtar dem? - Nej... Nej, jag går.
Jag har tänkt en del på Tina.
Det är klart, det är fortfarande färskt.
Det känns dumt att prata med dig om det...
Det är okej. Tänk inte på det.
Hon är säkert riktigt besvärad av det här.
Du vet hur skraj hon är, hon skiter nog på sig.
Ta inte illa upp, men det är inte ditt problem längre.
- Låt det inte göra dig ledsen. - Ledsen?
Jag njuter ju för fan. Subban dumpade mig, nu får hon lida.
Nu sitter hon nog och önskar att jag var där och skyddade henne.
- Det vet du, va? - Visst.
Jag finns i alla fall här, för dig.
Förlovad eller ej, det gör detsamma. Jag finns alltid här.
Tack, Vin. Det var snällt sagt.
Jag är en schyst snubbe. Dra nu åt helvete.
Jag brukade ställa till med ett helvete i den affären.
- Polarn! - Pete, hur är det?
- Hur är det? - Bara bra.
- Är du tillbaka? - Ett par veckor bara.
- Träffat George? - Nästa vecka.
- Hälsa den galningen från Pete. - Det ska jag.
- Carrie, Pete. Pete, Carrie. - Hejsan, hur är det? Bra?
- Öppnar ni inte idag? - Nej, strömmen funkar ju inte.
- Vet du vad det är? - Nej, men det är ändå bort till Leeds.
- Herrejävlar! - Var ligger Leeds?
Två timmars bilresa bort. Hur vet du det?
- Känner du Curtis Roc? - Visst, mörkhårig?
Hans flickvän bor i Leeds och han korn därifrån i morse.
- Likadant där och överallt däremellan. - Fy fan.
Ett så omfattande strömavbrott i Storbritannien?
Tycker du att det är galet? Kolla här.
- Den här tillägnas din mamma. - Visst. Kör på.
Redo? -Ja.
Vänta, vad är det? Vad är det?
Berätta inget för Dana. Eller Vincent. Fy satan, kan ni tänka er?
Det är lite väl verkligt för min smak.
- Vad fan är det där? - Fan också.
Vänta, "Jurassic Park"! En dinosaurie!
-"Terminator". - Fågeldansen.
- En mumie. -"Familjen Flinta"!
- Thriller! -"FIipper"!
"Wild wild west"!
Nej, han är brunstig... "Brokeback mountain"!
Ni är skickliga! Ni är så bra.
- Jag fattar inte. - Vi ger upp. Berätta.
Det är den satans dansen i "Footloose"!
- Va? - Uselt!
Jag visste inte att "Footloose" var en bögfilm.
- Skit på dig. - Vem tittar på "Footloose"?
Jag.
Hoppas strömmen försvinner oftare. Det här var skoj.
På tal om det... när ska man göra nåt? Och vad?
Har inte regeringen särskilda procedurer för sånt här?
- Soleruption. - Va?
Jag hörde en vetenskapssnubbe säga att solen, vart tvåhundrade år-
-strålar så starkt att all el slås ut. Varför gör du så? Det är sant.
- Lägg av, Vinnie. Skitsnack. - Han har rätt. Jag hörde också det.
- Tack, Dana. - En smutsig bomb. Det skulle funka.
- Börja inte nu. - Men det är sant.
Vad är det?
En liten radioaktiv sprängladdning som får plats i en portfölj.
Om den detonerar i till exempel Birmingham eller Nottingham...
- Varför spränga Nottingham? - Varför inte? Tänk efter.
Om en bomb exploderar i en mindre stad känner sig ingen trygg.
- Precis. - Lägg av. Om en snuskig bomb...
- smutsig. - Va?
Smutsig, snuskig eller äcklig - det gör detsamma.
Om du och Captain America ska bekämpa ondskan...
Han skulle inte vara till mycket hjälp.
Tror du verkligen att vi är i fara?
Har inte mr Petersons fru med sånt här att göra?
Helvete. Han sa att frun var i London på ett nödfallsmöte.
Tror ni att regeringen vet nåt? Vad kommer de att göra?
Lägg av, strömmen är tillbaka imorgon. Vi borde försöka sova.
Eller ha sex.
- Vad är klockan? - Halv ett.
Det är mycket senare. Klockan är trasig.
Den här klockan visar också halv ett.
- Dana, vilken tid stannade din klocka? -12.36. Hurså?
Alla hörde det där, va?
Herrejävlar!
- Vilket svin du är! - Din skithög!
Det var inget. Slappna av, Vincent!
Din jävel.
- Han sket på sig. - Nej.
Erkänn att det är lite konstigt med klockorna som stannat och allt.
- Varför oroar du dig, din knäppgök? - Det gör jag inte.
Jo. Jag skyddar dig ju. Kolla in de här.
- Gillar du dem? - Skithög.
Oroa dig inte för nåt Jag är här. Var inte skraj.
Mr Paylor, försöker du trösta mig, eller vill du ligga?
Är "båda två" fel svar? Korn igen.
Vi har levande ljus och det är mysigt.
Snarare tyst, läskigt och mörkt.
Nej, se det som romantiskt och intimt.
Japp!
- Vinnie, vännen! - Läget?
- Vad händer? - Inget Inte mycket alls.
Vad fan gör du i mitt sovrum?
Jag vet inte riktigt...
Jag vet inte heller varför du är i mitt sovrum.
- Vårt. - Vårt sovrum.
Jag funderade bara lite...
Kan vi ta det imorgon istället?
Ärligt talat är jag skitskraj. Får jag sova i ert rum?
Säg att du skämtar. Ja, det gör du!
Du är inte mörkrädd. Ut med dig. Den var bra!
- Robin! - Okej. Vinnie!
- Ja? - Sov på golvet.
Du är en legend, Robinio. Du är en legend.
- Jag kan vara jättetyst... - Lägg av!
- Va? - Inget
Dana! Dana!
Dana, kom! Är du okej?
- Vad är det som händer? - Hur fan ska jag veta det?
- Kraftig jordbävning. - I England?
Var fan kommer det där ifrån?
- Jag vill titta närmare. - Du kan inte gå ut.
- Håll tyst. - Vad tror du att det är?
Kom, kom.
Jisses!
Kommer armén att anfalla?
Vi måste tänka praktiskt, skaffa förnödenheter.
- Dana har rätt, vi borde sticka. - Gå in och klä på er. Nu!
Kom igen, Vinnie!
- Vin, hur är det? Mår du bra? - Nej, jag håller på att bli galen.
Var lugn. Du andas ut för mycket koldioxid för snabbt.
Därför blir du yr och panikslagen.
Det enorma, jävla rymdskeppet därute gör mig panikslagen.
Det ordnar sig.
Skynda er.
Fan, det är helt galet.
Jisses. -Nån lär skada sig.
- Varför öppnar de inte? - Det finns ingen som tar tag i det.
Det måste finnas nånstans vi kan gå, jag och tjejerna.
- Var ingen jävla mes. - Säg inte så till mig.
- Vad ska vi göra? - Hålla oss lugna. Folk har panik.
- Har inte du det? - Håll ihop. Carrie, kom.
Hörru! Ja, du. Kom hit.
Ursäkta mig. Så kan ni inte göra. Jag var här först.
- Stick, gumman. - Va?
- Ställ er bakom mig som alla andra. - Jävla uppkäftiga invandrare.
Det är inte mer än rätt. Jag var här först.
- Det är inte mer än rätt... - Ta båten och stick hem igen.
Det finns affärer i Afrika. Ställ dig där i ditt eget jävla land.
Min man är engelsk. Han är bortrest och mina barn behöver äta.
- Jag har all rätt... - Tvinga mig inte att säga åt dig igen.
- Ta och stick härifrån. - Du har ingen rätt att göra så!
Ta det lugnt! Ta det lugnt!
Jag är biträdande föreståndare här och chefen kommer alldeles strax.
Han släpper in allihop, men inte om ni håller på och tjafsar så här.
Var lugna, så lovar jag att ni får gå in först och välja det ni vill ha.
- Jag vill ha honom. - Nej!
- Stick, för fan! - Stick själv!
- Dana! Inte nu! - Dra åt helvete.
- Har du nycklar? - Varför ställer du till med bråk?
Hur kommer du in?
Snälla Pete, släpp in oss och låt oss ta det nödvändiga.
- Du är en satans legend! - Hämta kvinnan. Var försiktig. Snabbt!
Hörru! Ja, du. Kom hit!
Skynda på!
- Fan! - Är ni okej?
Ingen fara, okej?
Vad fan nu då?
- Vänta. Vad heter du? - Salma.
Hon heter Salma. Vi ska bara hjälpa henne skaffa mat. Det är det rätta.
- Hon har familj. - Det är okej, Pete.
Ni är bara för mycket.
- Vad fan är det med dig? - Va?
Hur lyckades du tända lyset?
Det är kopplat till en reservgenerator. Se till att ni inte blir sedda.
Om nån därute ser oss lär det bli ett jävla upplopp.
- Vad ska vi ha? - En massa konserver.
Det är kvantitet som gäller.
Konserver!
- Bara nödvändigheter, sa vi ju! - Det är det också.
Var lite tystare.
- Ducka, allihop! - Michael?
Ut, allihop. Håll huvudet lågt!
- Vänta, Pete! - De har sett mig.
- Vi kommer att kunna ta oss ut. - De har sett mig!
Okej?
Det sätter bara igång ett upplopp!
De ser mig! Fan också!
Vad fan var det?
Hörru! Dina vänner vill att du följer med härifrån. Skärp dig!
- Hörru! Ta bakvägen och gå hem direkt. - Tack så mycket!
Gå nu! Vi måste också gå. Skynda på!
- Ge tillbaka pistolen. - Göm dig bakom tjejen!
Håll käften! Är du oskadd, Michael?
Kom igen, skynda er!
- Ta hand om dig! - Tack, Pete!
Ursäkta mig.
- Ignorera dem, fortsätt gå. - Var inte ohövlig. Vi har en fråga.
- Sakta ner, hörni. - Lägg av.
Kommer ni mot mig av nån särskild anledning?
Vi undrar bara om ni skulle kunna dela med er av vattnet.
- Och en konserv. - Vi har familjer, förstår du.
I så fall föreslår jag att ni skyndar er till affären-
-innan allt tar slut. Det är rea.
Vi vill hellre stanna utanför och vänta tills det vi vill ha kommer ut-
-...Och sen bara ta det. - Det kan bli så galet i mataffären.
Mina vänner och jag kanske har en annan åsikt om det.
Jag och min vän tycker att du och dina vänner är en bunt mesar.
Det blir kul att se dem försöka stoppa oss från att ta maten.
- Jaså? - Och bensinen.
- Nä... ni glömmer min bror. - Var är han, då?
- Michael! - Michael, vänta! Ta det lugnt.
Hur lång tid tror ni det tar innan ambulansen kommer i en sån här kris?
De vägrar komma utan väpnat beskydd, det är rent standardförfarande.
Och sen har vi...
Jag glömde helt, ni skulle inte ens kunna ringa efter ambulans.
Det mest troliga är att ni förblöder här på gatan.
Lugn, vi driver bara med dig.
- Är alla i bilen? - Ja, kom!
Nu går vi. Gör inget dumt.
Lugn, Carrie sköt de sista kulorna i taket.
Kör, kör!
Hörru... Hallå!
...se på medan vi blir ovän med varandra.
Vi måste få in allt snabbt och tyst.
- Vi tycks ha blivit upptäckta. - Vinnie.
Hej, Jerry! Hur är det?
Jag tänker inte skada nån, oavsett hur situationen ser ut.
Vänta bara, du är inte desperat nog än.
Jag känner mig lite utsatt här.
- Skynda på. - Knuffas inte.
- Herregud. Michael, kom och sätt dig. - Det är okej, sa jag ju.
- Sätt dig ner! - Jisses, kvinna. Okej.
Det känns inte särskilt säkert här.
- Vi åker till George. - Vem är det?
Så nära Playstation man kan komma.
- Han vill nog inte ha oss där. - Det är värt ett försök.
[värsta fall vänder vi och åker tillbaka.
- Det alternativet har vi inte. - Tanken är ju full.
- Men jag måste hem till mig först. - Varför?
- Kulor. De är slut. - Herregud, vi klarar oss.
- Pistolen är avskräckande nog. - Det lär bara bli värre.
Vi behöver all hjälp vi kan få.
Jag skyndar mig och tar med extra bränsle om jag kan.
- Vi borde alla åka. - Det är galet att försätta alla i fara.
- Jag hämtar er på tillbakavägen. - Jag följer med.
- Tack. - I helvete heller!
- Snälla... - Jag kan åka.
- Jag tycker att du ska stanna här. - Jag skiter i vad du tycker.
Dana och Robin ska hålla ihop, och Vincent är inget att hoppas på.
Jag skiter i vad du säger. Du följer inte med, så enkelt är det.
- Vi ska leta efter bensinstationer, va? - Visst.
Robin och Dana verkar stå varann nära. De avger bra vibbar.
De har varit ihop ett bra tag nu. Robins föräldrar dog för några år sen.
- Det var tråkigt. - En bilolycka.
Ett rattfyllo. Dana har inte träffat sina föräldrar på flera år.
Före olyckan var det Robin som tog hand om Dana.
Men efter den har hon varit ett stort stöd.
- Din familj, då? - Mina föräldrar?
Min pappa var inte särskilt snäll.
Vinnies föräldrar bor vid kusten, så de ses sällan.
Det är nog därför vi är så sammansvetsade.
Dina föräldrar måste vara oroliga.
Efter allt som har hänt har jag faktiskt inte tänkt på dem.
Jag är inte typen som ständigt ringer hem.
- Hur ser det ut? - Skiten är låst. Jag får ta sönder den.
- Helt tom. - Ursäkta?
Stora militärfordon kom i morse, inom 12 timmar efter mörkläggningen-
-för att ta kontroll över bränslet. Inte en droppe blev kvar.
Armén kommunicerar säkert med varann.
Inte nödvändigtvis. Den lokala basen agerar utifrån en förutbestämd plan.
Det verkade som om de visste nåt.
Alla de där rymdskeppen, UFO:Na... De bara leker med oss.
De vill se vad vi tänker göra åt saken.
Det kanske är en lek för dem. De far runt i universum och roar sig.
- UFO:N? Har du sett fler än ett? - Jag har sett tre, min vän.
Med mina egna ögon, en efter en. skrämde livet ur mig, det ska erkännas.
Det händer nog världen över.
Med den teknologin är vi rena barnleken för dem.
När de anfaller, och det kommer de att göra...
...då är det över för mänskligheten.
Visst, de kanske behåller några av oss på gårdar eller som husdjur.
En motståndsrörelse kanske kommer att hålla till i avloppssystemet.
De kanske är upptäcktsresande. Varför anta att de vill slåss?
Även om det är en intergalaktisk Columbus, så blir inte freden varaktig.
- Inte med den attityden. - Världens alla stridskåta politiker...
som slutligen konfronteras med den egna dödligheten.
Hur länge tror ni att det dröjer innan de anfaller?
Människorna fruktar sånt de inte förstår, min vän.
Innerst inne vet ni nog det.
Ledsen att jag inte kan vara glättigare än så-
-men jag tror inte att nåt gott kommer av det här.
Visst, de kanske inte anfaller, utan bara sitter där och väntar-
-och ser på medan vi blir ovän med varandra-
-och gör jobbet åt dem.
Vi har tamejtusan redan börjat.
De starkaste överlever, det håller jag med om.
Det ser inget vidare ut för en gamling som jag, eller hur?
Det ställer ju inte mänskligheten i särskilt god dager.
- Jag pallar inte att vänta. - Vad ska vi annars göra?
Om mr Petersons fru vet nåt har hon säkert information hemma.
- Var inte så korkad. - Det är värt ett försök.
Låter inte det som inbrott?
Robin, du vet att jag har rätt. Det är värt ett försök.
Skulle hon ha hemligstämplade dokument om utomjordingar i en byrålåda?
Ingen har bett dig att följa med, Vinnie.
Har du stor släkt i Amerika?
Jag kom hit för att lära mig om er kultur och om hur ni tänker...
Ingen större skillnad. Du skulle ha åkt till Kina.
- Varför låter ni ynkryggar styra er? - Är er president en hjälte?
- Politikerna startar krig... - Akta!
Fan!
Fan också. Helvete.
Du blir en fin smygtjuv i nästa liv.
Är hon död?
- Michael, han lever! - Vi måste sticka!
- Vi måste rädda honom! - Det rinner bensin överallt!
- Han lever! - Okej, jag ska kolla honom.
- Vi måste rädda honom. - Han blöder invändigt.
- Vi kan inget göra. - Vi måste hjälpa honom!
- Okej då! - Vad gör du?
- Jag hjälper honom. - Vi måste hjälpa honom!
Det är det mest humana vi kan göra, okej?
Det är allt vi kan göra för honom.
- Okej, nu måste vi sticka. - Nej, hon är i bilen!
- I bilen! Hon lever! - Nej, hon är död!
Michael, nej! Det finns...
Nej! If ramsätet! Hon lever!
Det är för fan en tjej där! Hon lever!
Kom här, gumman. Kom.
Carrie, hjälp mig! Sådär ja.
Såja, det ordnar sig. Lugnt och försiktigt.
Okej, jag ska bara ta en snabbtitt.
- Är det illa? - Tryck på såret nu.
Det blir bra om hon blir sydd och tvättad.
- Ska vi åka till sjukhus? - Där är det nog kaos.
Om där ens finns några läkare. Såja, gumman.
Det finns ett apotek i närheten. Lägg dig på sidan. Såja.
Var fan är de? De hittar inte ett skit. Han måste ta kontroll över henne.
Hittar du nåt?
Jag kan inte glömma vad vi gjorde idag.
Vi smög in i affären utan en tanke på nån annan förutom den där kvinnan.
Vi gjorde vad vi kunde för henne. De flesta hade inte ens gjort det.
Mr Peterson! Mr Peterson!
Mr Peterson, vänta! Vad har hänt? Var är din fru?
- Är allt väl med Deborah? - Vad händer? Är han okej?
Nej. Nej! Du åker ingenstans! Andy... jag ber dig.
Om du vet nåt som kan hjälpa mig att skydda min fästmö och mina vänner-
-då måste du berätta det!
Fly.'.
Va? Varför? Åt vilket håll?
De kommer!
- Vilka kommer? - Fly, Robin! Fly!
- Vad pågår? - Jag är löjtnant i armén.
- Barnet behöver akut vård. - Inte mitt problem. Åk till sjukhuset.
- Är du galen? Hon kan dö. - Du behöver inte bli inblandad.
- Jag behöver bara några saker härifrån. - Stället har plundrats två gånger.
Inkräktar ni på området blir ni gripna.
Okej, låt oss ta hand om henne först.
Varför vaktar du ett apotek? Har du inget viktigare för dig ikväll?
Vill du inte komma hem till din familj?
Jag vill att ni sticker innan jag tar saken i egna händer.
Jaha, och hur hade du tänkt göra det?
Hörni, lägg av. Det här är vansinne. Det handlar om ett barns överlevnad.
Det är han med det lila märket.
Akta dig för färgen lila.
Okej, jag släpper in dig och flickan i fem minuter.
Jag vill se allt du tar.
Jävlas du med mig kommer du att få ångra det.
Tack.
Vänta vid bilen. Ropa om nån närmar sig.
- Jag borde följa med. - Vänta vid bilen.
- Såja... - Är hon din dotter?
- Va? Ja, hon är min dotter. - Rappa på nu.
Undan!
Snälla Carrie!
Jag kan inte hålla emot mycket längre!
Snälla!
Vad fan var det där?
- Du räddade mitt liv. - Du är en kallblodig mördare.
Jag ville aldrig uppleva känslan av att döda nån.
Det var antingen han eller vi. Tänk inte på det.
- Varför attackerade han dig? - Han gav sig på flickan.
- Hur är det med henne? - Bra. Hon måste sys.
Kolla om han har nåt på sig. Sen måste vi sticka, snabbt.
Jag har aldrig sett en sån skräckfylld blick förut.
Nej, rör mig inte. Låt mig vara. Stick. Jag är färdig. Jag är tamejfan färdig!
- Du älskar att slåss, eller hur? - Va?
Sekunden efter att du friat började du slåss-
-efter att ha sagt att du vill ha barn med mig.
Nej! Om du gillar att slåss så mycket kan du slåss med mig. Kom igen, slåss!
Kom igen, riskera ditt liv som om jag inte betyder ett skit!
Jag har dig, jag har dig. Såja... Det ordnar sig.
Jag tar det.
Du skulle göra detsamma för mig.
Du är med mig, okej? Seså...
Du anar inte hur lyckligt lottad du är.
Dana Charlotte Williams, jag älskar dig. Det har jag alltid gjort.
- Förlåt. - Nej då. Det är jobbigt. Jag förstår.
Allt kommer att ordna sig, jag lovar.
Okej?
Det har börjat.
- De anfaller oss. - Och vi anfaller dem.
Kolla... Herregud, har ni nånsin sett nåt liknande?
Vad fan är det där?
- Det är ju hundratals... - De kommer hitåt.
- Ner! - Va?
Vad fan är det för nåt?
- Helvete! - Herregud!
- Vi måste härifrån. - Håll tyst!
- Helvete... - Kolla, den sticker.
Flytta dig, för fan!
- Vi måste dra till George. - Hur då?
- Vi snor en bil. Du hjälper mig. - Jag går ingenstans.
- Kan inte hon gå? - Nej!
- Jag stannar inte här! - Snälla, bara en stund.
- Blås ut ljusen. - Vincent, se på mig!
- Ta hand om honom. - Ni kan väl ta hand om mig?
- Toppen! Så jag måste gå? - Snälla, ta hand om honom.
Vi blir anfallna och jag ska ut och stjäla en bil. Toppen!
Nej. Kom igen, då!
Kom igen! Förbannade skit.
Kom igen.
- Snyggt skott! - Bort från henne, din subba!
Ripley, Alien - den var lätt!
Jag tänkte säga: "Välkomna till jorden."
- Du är ingen Will Smith. - Will Smith kan inte skjuta som jag.
- Är du oskadd? - Ja. Jag måste hitta mina vänner.
- När tappade ni kontakten? - De är där nere på gatan!
- Okej! - Ska vi dadda civilare nu också?
En jävligt snygg civilare, dessutom är gruppen borta.
- Gnäll inte! - Har ni nåt kommunikationssätt?
Radiosändaren är död.
- Akta! - Nej, låt bli! De är mina vänner!
Snälla, låt dem vara!
- Det är okej, det är okej! - Skjut inte!
- Dana, är det du? - Ja!
- Är du oskadd? Vad gör du här ute? - Det är en lång historia.
- Vilka är ni? - De räddade mitt liv! De är schysta!
Räddade ni min tjej? Tack! Har ni räddat henne är jag tacksam.
- Det är lugnt. - Synd att hon har en kille, va?
Jag gillade henne.
Vi hittade ingen bil, men Michael plockade upp oss.
- Vad hände? - Fråga inte. Men vi har en ny rekryt.
Va?
Michael Galloway, löjtnant, 5:E brigaden SAS.
SAS? Det var som fan. Kenny och Sam, korpraler.
- Var är ert befäl? - Här.
Ta inte illa upp, men det spöregnar och fienden är nära. Vi måste dra!
Vi var ju på väg till George. Kom igen!
- Kenny och Sam får följa med. - Är det klokt?
De räddade livet på mig! Dessutom är det säkrare att vara fler.
Instämmer! Morbror har inget emot ett par soldater.
- Vad tror du? - Det går åt helvete för dem utan oss.
- Avgjort. - Vi får inte plats i bilen.
Fan heller, vi har en fulltankad lastbil. Kom igen!
'Lägg ner vapnet! "Lugn, jag fixar det!"
- Du lyssnade inte! - Lägg ner vapnet, min vän.
- Lita på mig. Ni måste ge er av. - Ner med vapnet, annars dör du!
- Tyst! - Han var i trädgården igår natt!
Det är över! Det är över!
-24:36. - Vad fan pratar han om?
Inget, han pratar om när klockorna stannade.
- Släpp vapnet! - Jag sköter det här!
Ser ni det inte? Det stirrar er rakt i era korkade ansikten.
- Ni skyddar djävulen. - Lägg ner den kryptiska skiten!
- Släpp vapnet! - Jag sköter det! Lugn!
- Sluta skrika! - Gör inget dumt!
Gud vet att jag har rätt.
- Kenny, du vet vad du ska göra! - Gör inget!
Jag sa det till dig, men du lyssnade inte.
Jag visste att den jäveln skulle skjuta.
Robin! Robin!
Nej! Robin, nej!
Nej! Hjälp mig! Nej!
Sätt tryck mot såret! Okej, kompis, jag ska bara ta en titt.
- Det är bara en skråma. - Du klarar dig, älskling.
Vi tar dig till George, där kan jag lappa ihop dig.
Killar, kan ni hämta lastbilen, tack?
Killar, kan ni för fan hämta lastbilen så att jag kan hjälpa min vän?
Kompis, se på mig! Se på mig! Det kommer att ordna sig. Hör du det?
Jag älskar dig. Du är min bäste vän.
Men nu vill jag prata med min fästmö. Okej?
- Det blir nog inte som vi tänkte det. - Du lovade att stanna hos mig!
Jag vet, jag är ledsen.
Det ordnar sig...
Stanna hos mig! Jag klarar det inte utan dig!
- Jo, det gör du. Var stark. - Nej, snälla!
Jag älskar dig så mycket...
Nej... Nej, snälla Robin! Nej!
Jag ber dig! Nej!
- Nej, stanna! - Dags att gå, Dana!
Kom igen, allihop! Nu! Dags att gå, Dana.
- Vi måste gå nu. - Nej!
Vi kliver ut lugnt och försiktigt och lämnar våra vapen.
Lämna vapnen? Skämtar du? Geväret följer med mig.
Det följer dig till helvetet om du tar det med dig.
Vem är den här mannen?
F.d. militär, black ops, underrättelsetjänsten, m.m.
- Ni måste lita på mig. - Black ops? Fy satan.
Så här gör vi. Gevären stannar i bilen.
Men pistolerna följer med. Förstått?
Okej.
Då går vi.
- Vad fan år det som pågår? - Händerna på huvudet, ner på knä!
Inte förrän jag ser vem jag pratar med!
Tack. Reta upp honom bara. Ett riktigt genidrag!
Visa dig!
- Och du är? - Med mig.
Morbror, det är jag, Michael.
Då kanske jag ska koka te? Var är Robin?
Det var inte Robins fel.
Jävla idiot...
Hörni, jag är så ledsen.
Jag vet hur nära ni stod varann. Han såg verkligen upp till dig.
Tack ska du ha.
- Hon sover fortfarande. - Hon är stabil, mest chockad.
Vad tänker ni göra med henne?
Det har jag inte hunnit fundera på. Troligen leta upp hennes släktingar.
Så ädelt av dig.
Jag antar att lamporna är batteridrivna.
- Ja. - Du vet väl vad som pågår?
- Sen länge. - Vad menar du?
- Vad har ni fått veta? - Inget.
Inget som vi öppet kan diskutera. Du kan reglerna, George.
Otroligt att vi lyckades få till ett anfall.
Hur vet du det? Vi kan varken se eller höra nåt härifrån.
Hur vet du att vi har anfallit?
Jag tror att de var fredliga.
Förutom strömmen och kommunikationen har de inte agerat aggressivt.
Men det där med klockorna...
Det är ovanligt.
- Luffaren pratade om klockorna. - Nej, om ett Bibelstycke.
Nej, klockorna stannade vid 12, eller 24.36.
24:36...
Han pratade nog om både och.
Klockorna stannade 24.36, men det kan även vara ett stycke ur Bibeln.
Matteus... Nåt om undergången, att bara Gud vet när den kommer.
Jag trodde inte att du var den religiösa typen.
Det är jag inte. Han citerade Bibeln för Carrie och mig för två där sen.
Innan klockorna stannade?
24:36. Om den dagen och den stunden vet ingen något.
Inte ens änglarna, änglarna...
- Ett sammanträffande? - Kanske.
Eller så vill de skrämma oss genom att stanna klockorna samtidigt.
Svara på frågan, George. Hur har du fått reda på det här?
6-586, lägesrapport, tack. Kom.
Moderskeppet är intakt. Vi har provat allt förutom ljussken. Kom.
Lystring, allihop. Ljusskenet är redo i väntan på bekräftelse. Kom.
- Ljussken... Det är inte bra. - Varifrån har du fått den?
Teknologin har inte kunnat förklaras, men det gick rykten...
Kom ihåg att det här var under tiden för Area 51.
Varje brittisk och amerikansk bas tilldelades en sån rutinmässigt.
Men nu är den förlegad. Det trodde jag i alla fall.
- Det betyder alltså... - Att nån visste utan att säga nåt.
Vad kunde vi ha sagt? "Vi har upptäckt utomjordisk teknologi."
"Håll utkik mot himlen, allihop"?
- Bättre än att inte säga ett skit. - Kom igen.
Det skulle ha orsakat panik och spridit skräck.
- Det finns mer. - Toppen.
Radiotrafiken har minskat med tiden.
- De slås ut. - Vet de att vi har radion?
- Har ni sett "Det stora slaget"? - Visst. Hurså?
Män som klär sig i fiendeuniform och låtsas tillhöra fiendetrupper-
-och infiltrerar långt bortom fiendelinjen.
- Så de har spioner på jorden? - Hur skulle de kunna gömma sig?
Jag kan bara säga vad jag har hört på radion.
I underrättelsetjänsten på min tid diskuterade man sånt här.
En invasion från yttre rymden? Allvarligt?
Om de som kommunicerade med UFO:Na var mer öppensinnade...
...istället för att beskjuta dem... Det vore väl bättre?
Självklart. Smart att studera oss och se hur vi reagerar.
Men Carrie har rätt. Hur gör de för att inte bli upptäckta?
De tar tydligen mänsklig form.
De är nästan omöjliga att upptäcka.
Hör på, håll er till era vänner, dem ni känner. Då är ni säkra.
Ni känner ju varann allihop. Jag och skithögen har känt varann i 15 år.
Michael, Dana och jag har känt varann i åratal.
Vad är det?
- Har jag missat nåt? - Vänta, hur länge har ni känt henne?
Varför kom rymdskeppet tillbaka till just vårt hus två gånger?
- Vad sa luffaren? - Att de finns ibland oss, jag vet.
Att vi inte förstår.
- Han siktade mot henne. - Fan, subban är Er!
Jävla skitsnack.
- Ett lila märke. - Va?
Ett lila, triangelformat märke högt upp på insidan av benet.
Ett lila märke... som på polisen.
Kom här.
- Hur fan vet ungen det? - Svär inte!
Det är ett enkelt test som kan göras på ett kick.
Jag tar inga risker. Sam, klä av subban!
- Absolut. - Vänta. Kliv åt sidan, soldat.
- Det är en order. - Med all respekt...
...vi är här för att hjälpa folk. Åt helvete med dig.
Om nån ska göra det så är det jag, enskilt, i rummet intill.
Det tror jag säkert.
...se på medan vi blir ovän med varandra.
Michael! Du är en kallblodig mördare.
Varför anta att de vill slåss? Livet består av ögonblick.
Jag beklagar verkligen det här, Carrie.
Innan vi gör det här vill jag vara fullkomligt ärlig mot dig.
Du pratar om ögonblick...
Jo... jag har ett ögonblick som jag aldrig kommer att kunna glömma.
Jag har avskedats från armén. Mina vänner vet inte om det än.
Jag förlorade besinningen och hamnade i bråk...
Alla ögonblick går förlorade med tiden.
Skjut subban.
Skjut subban, sa jag.
Vi behöver inga hjältar, Dana.
- Vad händer? - Det är okej, gumman.
Snälla George, ta henne.
Håll dig bakom mig. Gå till trappan.
Kom igen!
- Säkrat! - Säkrat!
Säkrat!
Kom igen, gå!
Fort!
- Spring! - Helvete!
- Spring! - Fortare!
UPP: UPP: UPP!
- Vart ska det? - Varför dödar de oss inte?
- Vi måste hämta flickan! - Ner!
- Jävla galning. - Gör mig inte illa!
Radion...
Det är den ni vill åt. Här är den.
Lämna oss ifred!
Fan.
Åt helvete med det här!
Satan!
Helvete också!
Vad fan sysslar ni med? Spring!
Hoppa in i bilen, för helvete!
- Ska vi lyssna på musik, gumman? - Kör, för fan.
- Grinden är för fan blockerad! - Vad menar du?
Kör tillbaka till gården, nu!
Kenny! Kenny, vi kan inte stanna här.
Vi måste tillbaka till huset. Skynda er!
Fort!
- Var är Vincent? - Vem bryr sig? Sam är död!
- Ta hand om flickan. - Skit i honom.
Vincent! Rör på dig!
Jag ber dig inte, jag beordrar dig! Rör på dig, för fan!
Helvete!
Herregud! Helvete också!
- Herregud! - Kenny, se på mig!
Vi ska klara det här. Försök att hålla dig lugn.
- Jag försöker! Helvete! - Lugna ner dig!
Hur fan ska vi klara det på egen hand? Sam är död och han är för fan oduglig!
Stick, då, din jävel! Ingen vill ha dig här ändå.
Kom igen, då! Jag ska nita dig!
- Sluta, Kenny! - Du ska få, din jävel!
Vad fan sysslar du med?
Jag skiter i vad alla säger. Du och jag är menade för varann.
Din skithög! Jag förlåt dig, men jag sa inget till Robin-
-för det skulle ha krossat honom att veta att hans bästa vän-
-stötte på hans flickvän! Jag sa tydligt att jag inte var intresserad!
Men han är död nu, eller hur?
Kämpa inte emot! Det är vad han hade velat!
Din jävel!
Din svinpäls, jag ska tamejfan döda dig, hör du det?
Förlåt! Jag är så jävla ledsen!
- Om du rör henne igen dödar jag dig! - Förlåt! Förlåt!
Förlåt, förlåt, förlåt...
Hon är för fan min tjej!
- Kom här! - Nej, Vincent!
- Lägg dig på rygg! - Snälla, låt bli!
- Nej! Fan ta dig! - Stanna på bordet, för fan!
Jävla fitta! Stanna där!
- Nej, Vincent! Låt bli! - Håll käften och lyssna på mig!
- Flickan! - Stick härifrån!
- Nej, din jävel! - Stanna där, för fan!
Stick! Dra åt helvete!
- Fan ta dig! - Stanna där!
Jag ska döda dig!
Det räcker, Kenny!
Släpp mig!
Det räcker!
Nej, Kenny! Jag skiter i vad han har gjort. Du dödar honom inte!
Flytta på dig! "Nej, lyssna!"
Skjutandet är över! Vi kanske är säkra! Jag ber dig.
Inte inför flickan, hon har sett nog!
- Han måste dö! - Du är bättre än så! Jag ber dig.
- Jag är ledsen, Dana. - Titta!
...men våra städer börjar återfå strömmen.
Det är ännu så länge omöjligt att uppskatta antalet döda.
All utryckningspersonal ombedes återvända till sina stationer.
- Al/ sjukhuspersonal ombedes... - Det är hon! Det är Carrie!
...behöver hjälp att komma på fötter igen.
Det står klart art våra trupper anföll vid 12.30 och att de lyckades besegra-
-vad det än var som beslöt invadera vårt land, och även resten av världen.
Vi ber er försöka behålla lugnet.
Militärfordon, en död soldat. Vidare mot ingången.
- Otroligt att de jävlarna överlevt. - Adrenalinet är skönt.
Klartecken för inträde. Jag repeterar, klart för inträde.
Klart för inträde.
Vilka är ni? Vilken enhet tillhör ni?
Två män och två kvinnor, varav ena definitivt kan identifiera oss.
- Hur ska vi fortskrida? - Med det lila märket.
Klartecken för terminering.
uppfattat.
- Nej! Snälla! - Jag ber er! Nej]
Snälla! Nej!