Dintr-un cartier de muncitori din Boston au provenit
mai mulți jefuitori de bănci decât din orice alt loc din lume.
"În Charlestown,
jefuirea băncilor a devenit o meserie transmisă din tată în fiu"
Agent federal Brigada Jafuri Boston
"Mă mândresc că sunt din Charlestown, deși asta mi-a distrus viața"
Locuitor din Charlestown "Boston Globe"
STAȚIA DE METROU HARVARD
Pe șofer îl cheamă Arthur Shea.
Fost polițist în Medford. 57 de ani.
După ce partenerul lui iese cu sacul de mălai,
Artie stă cu nasul în ziar până se întoarce.
Marty McGuire, curier pe mașină blindată la firma Cummins.
1,78 m, 100 kg, 52 de ani.
Ridică mălaiul miercurea și vinerea, la 08:12 fix.
Câștigă 110 dolari pe zi. Are pistol SIG de 9 mm.
Și tocmai o să fie jefuit.
Dacă vedem un elicopter sau forțele speciale, ne-am ras.
Dacă e vreo mașină de poliție, tragem în motor și fugim. Fără victime.
Paznicii te mai pun la încercare.
Dacă au chef să pățească ceva, faceți-le hatârul.
Haide.
Mișcați-vă !
- Mișcați-vă ! - Pleacă de la ghișeu ! Mișcă !
Cu spatele la perete !
Tu ! Pleacă de la computer !
- Dă-mi cheia ! - Dați-vă înapoi !
Voi, la podea !
- La podea am spus ! - Culcați-vă naibii la podea !
Mișcă odată.
- Dați toate telefoanele BlackBerry ! - La podea !
- Telefoanele în față ! - Descălțați-vă !
Împingeți telefoanele în față !
- Te mai holbezi mult ? - Descălțați-vă.
la banii din sertare. Repede !
Descălțați-vă naibii, când vă spun !
Directoarea băncii, sus ! Haide !
Nu tu. Tu, ridică-te. Haide !
Faci pe eroul ?
- La ce oră se poate deschide ? - La 09:00.
Ba la 08:15, nu ne minți. Nu sunt banii tăi. Să nu mai minți.
Treci în colț, drăguță. Și tu, amice.
Deschide-l.
Fără combinații de alarmă.
Nu trage de timp !
Ãsta-i prieten de-al tău ?
- Mai repede ! - Îmi pare rău.
Întâi liniștește-te.
Respiră adânc.
Înapoi ! Dă-te la o parte.
E cineva la ușa din față !
E deschis ?
- Trebuie să plecăm. - Hai ! Turnați înălbitorul !
- Haideți. - Turnați înălbitorul !
Stați ! Alarmă silențioasă de la adresa asta.
- Cine a declanșat-o ? - Nimeni.
- Poftim ? Ce-ai spus ? - N-a declanșat-o nimeni.
- Tu ai dat alarma ? - Nu ! N-am dat nicio alarmă.
Tocmai plecam, dobitocule !
Calmează-te. Ajunge.
- Calmează-te. - Dobitocule !
Tocmai plecam. Dobitocule.
Să mergem.
Unde ți-e poșeta ?
- Ce dracu' faci ? - În caz că ne încolțește poliția.
Stai jos.
Mergi pe bulevardul principal.
N-o să-ți facă nimeni nimic.
ORAȘUL
Care-i treaba ?
Au furat o dubă a unei firme. Încă nu s-a reclamat furtul.
- Probabil de prea multă muncă. - Au folosit-o ca să mascheze ușa.
Au turnat înălbitor, ca să distrugă ADN-ul și fibrele textile.
Alarma s-a dat de la ghișeul doi. Directorul adjunct e la spital.
Au așteptat activarea temporizată
și au pus-o pe directoare să deschidă seiful.
- Sub amenințare ? - Nu știu.
Seif din oțel înalt de 3 m.
Rezistent cât deținătorul cheii.
Și-au dat seama care bani pot fi urmăriți.
S-a găsit duba. Incendiată.
- Unde e ? - Unde crezi ?
- E bine să fii acasă, nu, Dino ? - Da.
Toată dragostea care mi se arată face primirea mai călduroasă.
Vreo 50 de persoane au fost martore.
Și toți pot să jure pe Biblie că nu au văzut nimic.
E o treabă de profesionist.
Toți profesioniștii pe care-i știu sunt la închisoare,
deci cred că ăștia sunt alții.
Asta e partea în care facem un lucru care n-are sens
și nu dă niciun rezultat. Scuzați-mă !
A văzut cineva cine i-a dat foc ?
BOYS AND GIRLS CLUB PATINOAR
Deci așa stăm ?
Unde e Jem ?
S-a abătut puțin, să dea foc la niște case
sau să mai jefuiască ceva, nu știu.
- Am început să luăm ostatici ? - Nu.
- Și nu-i spui nimic ? - În primul rând...
Ia uite ! Vorbești de lup...
Ai ajuns.
- Ai venit pe traseul turistic ? - Avem o problemă. Uite.
Și ce-i cu asta ?
Ce e ? la să văd.
Fir-ar al dracu' !
- Vezi adresa ? - Tipa stă la doi pași de noi.
- Știu că e împuțită treaba, Gloans. - O să ne întâlnim cu ea pe stradă ?
N-a văzut nimic.
Ești sigur ?
N-a fost inspirat s-o luăm ostatică.
- Ce porcărie ! Lăsați că rezolv eu. - Cum dracu' rezolvi ?
O urmăresc și aflăm noi.
- Ce să aflăm ? - Dacă trebuie speriată.
- Deja e speriată. - Poate nu destul.
Mulțumesc, Kathy.
Dră Keessey, sunt agent Adam Frawley, de la Infracțiuni Violente și Jafuri.
Derek îți va lua amprentele.
Ai dat deja o declarație preliminară, dar vreau să vorbim despre răpire.
În regulă.
Din câte înțeleg, te-au amenințat.
Unul mi-a luat permisul de conducere.
- Ai încercat să fugi ? - Nu.
Ne poți da vreun detaliu despre făptași ?
- N-am încercat, fiindcă aveau arme. - Înțeleg.
Pur și simplu ți-au dat drumul ?
- Da, pur și simplu mi-au dat drumul. - Mersi.
Când treci prin așa ceva,
există deseori efecte psihologice. Dar o să-ți revii.
Au spus ceva ?
"Dacă vorbești cu cei de la FBI, te violăm și te omorâm"
- Te ocupi tu de asta ? - O să mă ocup eu.
- De ce tu ? - Fiindcă e vina ta.
- Dar eu o să rezolv. - Ce-o să rezolvi ?
Dacă te apropii de ea, iei zece ani pentru intimidarea unui martor.
Ai deja două condamnări la activ. O să putrezești în pușcărie.
- Câți bani am luat ? - 90.000 de căciulă.
Minus partea Florarului.
Jem, ce ți-a cășunat pe directorul adjunct ?
Data viitoare când îi intră în bancă mascați înarmați,
n-o să mai dea alarma. Să zică mersi că a scăpat doar cu fața boțită.
O să-i prindeți ?
Da.
Suntem de la FBI. Nu suntem chiar incompetenți.
De fapt,
știu unde s-au ascuns.
Trei sute șaptezeci de bănci au fost jefuite în Boston anul trecut.
Mai multe pe cap de locuitor decât oriunde în lume.
Nouăzeci la sută din hoții ca ăștia, profesioniștii,
vin dintr-un cartier micuț din Charlestown.
- Ai auzit de el ? - Cred că glumești.
Ce face poliția imediat după ce se fură un camion blindat ?
- Închide podul Charlestown. - Și hoțul e din Charlestown.
Se folosesc de casele și curțile celorlalți, ca niște șobolani.
Așa scapă de noi.
Jefuirea băncilor e o meserie în Charlestown.
Așa cum satele din Europa medievală erau cunoscute pentru meșteșuguri
cartierul ăsta e renumit pentru bănci și camioane blindate.
Nu înțeleg, dar e mai ușor când știi ce pod să închizi.
Quinlan o să vă dea detaliile.
Dacă e ceva ce nu poate face specialistul vostru...
Nu vă faceți griji ! O să-i prindem.
- Salut ! Ce faci ? - Bine, tu ?
- Bine, mersi. Intră ! - Mă bucur să te văd.
- Și eu. - Ce-ai mai făcut ?
- Bine. Intră și ia loc ! - Mersi, Margie.
- Vreți ceva de băut ? - Nu, mersi.
- În regulă. Mike vine imediat. - Grozav !
S-a aranjat bine.
Da.
A obținut bani buni când a vândut casa din oraș.
De ce s-ar muta cineva în Saugus ?
O să ne ia o oră să ne uităm peste Portagee Slide.
Așa e.
Iisuse !
Treaba asta cu Florarul devine plictisitoare.
O să cumpăr o tabelă de scoruri.
Bine. Trebuie să facem câteva plăți.
M-am săturat să-l plătesc.
Lasă-mă să-ți dau un sfat...
Banilor nu le pasă de unde au venit, bine ?
Tipul e un irlandez plin de noroc,
care nu găsește niciun client pentru mitralierele lui,
așa că vinde droguri. Fiindcă vrea să fie șef.
Asta nu te-a deranjat când cheltuiai 2 000 pe săptămână
pe energizante și pe cocaină.
E o diferență între un dealer și un ucigaș.
Da, a omorât câțiva dominicani. Ce, ai pretenții ?
Salut, băieți !
- Salut, Mike ! - Salut !
Poftim, băieți !
Poftim !
- O sută de mii ? - Exact.
Uită-te la asta !
- Ca un nou-născut. - Grozav !
- Aveți grijă, băieți ! - Mă bucur că te-am văzut, Mike.
- Arăți bine. - Bun.
- Patruzeci și cinci de kilograme. - O sută de mii.
Așa...
- Bani verzi. - Grozav !
- Fii deștept, frate ! Ne mai vedem. - Mulțumesc.
FLORILE ORAȘULUI
- Salut, Rusty ! Ce faci ? - Salut, Jem. Fergie, a venit Puștiul.
Salut, Fergie.
- Poftim. - Cum merge, flăcău ?
Bine. Ai grijă să-i speli.
Ai încredere.
Mi-a părut bine. Ne mai vedem.
Acum vine partea distractivă.
I-a făcut de petrecanie puștiului.
Ce faci ?
- Salutare ! - A venit.
Jackson abstinentul.
- Salut. - Krista e aici.
- Hai, povestește. - Șezi, Duggy. Le spun de taică-tău.
Ãia de la FBI nu pot să-nțeleagă. Îl pășteau 40 de ani.
I-au spus că scapă basma curată dacă-și toarnă prietenii.
I-a băgat undeva și le-a spus că preferă pușcăria.
În cinstea lui Big Mac !
- Și-a ispășit sentința ca un bărbat. - Pentru ultimii hoți de onoare !
Mă duc să-mi iau o apă tonică.
Adu-mi și mie o umbreluță.
Pentru mine, un suculeț.
Vai de capul lui !
- Mersi. - Cu plăcere.
- Suc ? - Da.
Nu vrei și ceva recreativ ?
- Ce faci ? - Glumeam, ce naiba.
Rahat !
Nu glumi cu paharul meu.
Am auzit că te-ai bătut, Kris.
Arăt ca și cum m-aș fi bătut ?
- Să văd. Ai rămas fără cercel ? - Da.
Așa e.
Jamaicanul a început.
"Jamaicanul a început" Care jamaican ?
Un somalez s-a luat de mine când eram cu fiică-mea.
Erai cu Shyne ?
Tonya era cu noi. Și Cheryl.
- Cealaltă fată era singură ? - Da.
Aici nu întâlnesc decât figuranți cu bani.
Au impresia că nu mai sunt albi serioși în oraș
ca să vorbească aiureli ?
Nu i-ai spus nimic la început ?
I-am spus ceva după ce i-am ars o palmă.
- Serios ? - La naiba !
- Nu simți nevoia ? - De cocaină și oxicodonă ? Ba da.
Știi ce nevoie simt eu ?
Înainte, puteam să mă țin bine.
Fumam până la filtru, nu ?
- Ia o bere ! - Jimmy...
- O bere n-o să te omoare. - Bea-o tu pentru mine, repede !
- Și una pentru mine ! - Una pentru tine ? Grozav !
Dougy !
Doug !
Știu că mă auzi, ticălosule !
Știi că am cheia, Dougy.
Intră !
Ești prea ocupat ?
Haide, Dougy !
Care e treaba, Kris ?
Așa...
Asta vrei, nu-i așa ?
Asta vrei ?
Spune-mi că-ți place !
Noapte bună.
Mă bucur că sunt aici.
Am început cu alcool
și am trecut rapid la cocaină și crack.
Am crescut în Charlestown, un oraș mic,
în care oamenii se ajută între ei.
Prietenii mi-au fost ca o familie.
... de lucrurile pe care le-am făcut. Nu știu unde le-am învățat.
Au trecut șapte ani, cu Crăciunuri, zile de naștere...
Nici nu-mi văzusem fiul...
Nu mă dădeam în lături să fac un ban ușor,
dar în cele din urmă ajungeam la poliție și...
Mă refer la conflictul interior, la golul pe care-l simți.
Știi ce zic ? Dezamăgirea.
Dezamăgirea care urmează furiei și la disperare.
E ca în povestea aia cu individul lângă care se așază un preot.
Zice: "Nu-ți pierde vremea,
eu știu sigur că nu există Dumnezeu".
Preotul întreabă: "Cum așa ?"
Individul zice: "Am fost explorator la Polul Nord".
"Odată m-a prins un viscol de nu vedeam pe unde merg"
"Eram bocnă și m-am rugat la Dumnezeu să mă salveze,"
"dar n-a venit"
Preotul întreabă: "Cum așa ?"
"Dar n-ai murit, deci te-a salvat". Zice: "Ba nu, n-a venit".
"A venit un eschimos. M-a luat cu el și m-a salvat"
Asta a făcut Janice pentru mine. E soția mea. Ea e eschimosul meu.
Bună ziua.
Fii amabil, îți speli rufele murdare ?
Nu ai niște mărunțiș ? La automat nu mai este.
Nu am, îmi pare rău.
O să le pun acasă la uscat.
Te simți bine ?
- Da... - Ești sigură ?
Ești bine ?
Da. Mulțumesc, nu e nimic.
- Acum mă simt prost. - Nu ai de ce.
Pot să te ajut cu ceva ?
Am o săptămână proastă, atâta tot.
Înțeleg.
Și eu mai trag câte un plâns sănătos la salonul de frumusețe.
Acolo mă exteriorizez eu. Doamnele sunt foarte înțelegătoare.
Dar la urma urmei e bine și la spălătorie.
Te invit la un pahar.
Să mă revanșez că nu ți-am dat fise.
Poate-ți înveselesc săptămâna.
Cât de rău poate fi ?
FBI, deschideți !
Rahat !
Lasă-l în pace, scârbă !
Să fiu al naibii, Henry !
Oxicodonă, arme...
Parcă ar fi Crăciunul.
Sentință federală minimă: zece ani.
Ai nevoie de ajutor.
Iar ea nu te ajută.
Dar e o fată pe cinste. Se vede că te iubește.
Ai un alibi pentru jefuirea băncii din Cambridge,
dar pariez că știi ceva despre asta.
La ordinea zilei sunt mașinile blindate.
Ãștia au fentat alarma seifului.
- Serios ? - Așa am auzit.
Au umblat la tabloul electric.
- E plăcut aici. - Da, e un loc frumos.
Managerul e un tip cu care am jucat hochei mult timp.
Da ? Frumos !
Unde lucrezi ?
La Boston Sand and Gravel. Sparg pietre. Pontez la ieșire,
lunec pe un brontozaur, ca Fred Flinstone,
și mă duc acasă.
- Pot să te întreb ceva ? - Sigur.
Fac voluntariat în Charlestown, la Boys and Girls Club...
Ca aruncătoare la kickball. N-au bani pentru gheața patinoarului.
Știu, e jenant. Municipalitatea nu ajută deloc.
Unii copii spuneau că sunt "bucolică".
Așa li se spune celor care nu sunt din oraș.
- Am înțeles. - Răutăți de-ale copiilor...
- Un figurant. - Da.
De unde vine cuvântul ăsta ?
Vine din anii '90.
După ce s-au mutat în Charlestown,
localnicii au furat toate casetofoanele de mașină.
Brusc, toți locuitorii din Charlestown
aveau câte un Blaupunkt în mașină, înțelegi ?
Nu contează.
Părinții tăi încă locuiesc în Charlestown ?
Nu. Mama s-a mutat.
Tata locuiește în suburbii.
Da, nu iese des din casă.
- Unde ai crescut ? - În Marblehead.
Marblehead ?
Da, sunt din partea săracă a cartierului.
Serios ?
Conta dacă familia ta avea barcă. Iar noi n-aveam barcă.
N-aveai barcă ? Nu știu cum te suportai.
E jenant.
- Eu am o barcă. - Serios ?
- Da. - Te-ai integra bine în Marblehead.
Da, poate. Nu e barca mea, e a unui prieten.
Ar trebui
să facem o plimbare cu ea odată.
- Mi-ar plăcea. - În regulă.
Ce-ai zice s-o facem chiar acum ?
Uite-o acolo ! Asta e barca.
- Nu e rea deloc, nu ? - Așa prieteni mai zic și eu !
Poftim ! E cel bun pahar pe care l-am găsit.
Nu prea mult.
Mersi.
E plăcut, nu ? Ți-am spus eu.
Aici le aduci pe toate fetele ?
Îți spun sincer că n-am mai adus nicio altă fată aici.
- Serios ? - E adevărat.
Ce știi despre spărgătorii de bănci ?
- Ce e de știut ? - Ești din Charlestown.
M-am gândit că ai avut câțiva în familie.
Nu, nu prea.
Mare parte din ce se spune sunt exagerări.
Când eram copil,
mergeam la magazinul de înghețată.
Era vizavi de barul lui J.J.
Acolo se întâlneau hoții de camioane blindate.
Erau priviți ca niște vedete în cartier.
Mașini scumpe, fete frumoase...
Și auzeai zvonuri despre loviturile lor.
Despre casele lor luxoase din Holbrook sau Winthrop.
Erau mulți copii în magazinul de înghețată,
cu nasurile lipite de geam,
care voiau să fie la fel ca ei.
Eu voiam să joc hochei.
În orice caz, asta știu despre spărgătorii de bănci.
- Salut, Jem ! Ce faci ? - Salut ! Îmi aduci o bere ? Mersi.
- Ia te uită ! Ce faci ? - Bine. Sox o iau pe cocoașă.
Ce se întâmplă ?
Te-ai ocupat de chestia aia ?
Poftim ?
Cu permisul de conducere...
- Da. - Și ?
Și nimic. E-n regulă.
Deci nu-i nevoie s-o scoatem din ecuație ?
- Cum ? - Cum ai auzit.
- Mai nou ești pus pe lichidări ? - Vreau doar să n-avem probleme.
O să reinstaureze pedeapsa cu moartea special pentru tine.
Nu te agita așa. Nu vreau să fiu prins pe picior greșit, asta-i tot.
- Am spus că suntem în siguranță. - Bine, am înțeles.
- Bine. - E în regulă.
E clar că știu să umble la tablouri.
Îmi place cum au tăiat alarma către secția D-5.
Cum înveți să faci asta ?
- Te angajezi la Vericom. - Mulțumim.
Să cerem registrele și lista cu angajați.
- Începem cu cei care sunt din oraș. - S-a făcut.
Dră Keesey, sunt agentul Frawley. Am niște întrebări noi despre caz.
Am putea să ne întâlnim ?
De ce nu mi-ai spus că ai locuit în Charlestown ?
Scrie în declarație.
Nu-ți place sandvișul ?
Am suspiciunea permanentă, ca agent FBI
care a aruncat în închisoare mulți oameni obișnuiți,
că e posibil ca cineva să-mi fi pângărit mâncarea.
Haide, nu cred că ar face nimeni așa ceva.
L-au aruncat pe Tom Fitz de pe acoperiș fiindcă a ciripit,
apoi l-au privit în timp ce se îneca cu propriul sânge.
Deci nu cred că ar avea rețineri în ce privește meniul.
În regulă.
Îi idolatrizează pe infractori
și se plâng de criminalitate,
dar tot eu sunt rău.
Locul acesta are vreo 2,5 kmp.
Dacă intri în Lewisburg, găsești o sută de spărgători.
Cred că o să sar Lewisburgul.
Nu crezi că ar fi o întâlnire interesantă ?
Dacă te întreb ceva, îmi răspunzi sincer ?
Depinde de întrebare.
Sunt unul dintre suspecți ?
Te-aș invita în oraș dacă aș crede lucrul ăsta ?
Nu știu.
- Ai face-o ? - Aș pune în pericol condamnarea.
Poate am deja pe altcineva.
- Ce s-a întâmplat ? - Jaf armat.
La Chelsea Credit Union.
Ce ne-am face fără Chelsea ?
Și nu sunt reguli precise ?
Referitor la o relație cu victima ? Ba da, e o regulă.
Nu se face.
- Uite-o ! - Bună !
- Ești gata ? - Da.
Sunt nepoliticos. Trebuia să ies și să-ți deschid portiera.
Ce e ?
Dacă nu-ți mărturisesc ceva,
o să mă prefac tot timpul că te ascult
și o să rămân cu gândul la altceva.
În regulă.
Banca la care lucrez a fost jefuită deunăzi.
Patru bărbați au atacat-o și au deschis seiful.
M-au luat ostatică.
M-au legat la ochi și m-au luat cu mașina.
Au oprit și mi-au dat drumul pe plajă.
Unul dintre ei mi-a spus
să merg până simt că intru în apă.
A fost îngrozitor. Credeam că o să cad de pe o faleză.
Și...
Dar am simțit apa.
Îmi pare rău.
Nu e vina ta.
Agentul FBI mi-a spus că mă voi simți ca în doliu.
Îi ajuți pe cei de la FBI ?
Și cum se procedează ?
Trece un agent pe la tine, îți mai dă un telefon ?
Cam așa ceva.
Și au vreun suspect sau vreun indiciu ?
Nu știu, nu mi-au spus.
A dat de înțeles că îi caută în tot orașul.
Dar purtau măști, așa că...
Nasol !
Le-aș recunoaște sigur vocile dacă le-aș auzi din nou.
Știu și eu... S-ar putea să fie mai greu decât crezi.
Bine că n-ai fost rănită !
Nu.
Dar David a fost.
Asistentul meu a fost rănit grav când s-a declanșat alarma.
E la spital de o săptămână.
L-au operat la ochi.
Și nici acum nu pot să-l vizitez.
Sunt o persoană îngrozitoare.
Atunci, știi unde mergem.
Nu vii ?
- Da ? - Da, ar trebui să vă cunoașteți.
Cum zici tu.
- Salut ! - Bună !
Vino pe partea cu care aud !
- Salut ! - Nu arăți prea rău.
- Serios ? - Știi ce vreau să zic...
- Bună ziua ! - Salut !
- El e prietenul meu, Doug. - Mă bucur să te cunosc.
Asemenea. Aproape că pot să te văd.
Deci...
Doctorii sunt optimiști.
Asta înseamnă că s-ar putea
să-mi recapăt 50 la sută din vedere la ochiul ăsta.
Vreau să mă întorc la lucru.
Vă las singuri. Sunt afară.
Ai auzit ce s-a întâmplat ?
Un jaf mare. Au fost victime.
- Nenorociții au omorât un om. - Serios ?
Mă bucur că ești aici.
Tipii ăia ar putea să se întoarcă.
Da.
- I-am mințit pe cei de la FBI. - Poftim ?
Când individul l-a lovit pe David,
i-am văzut tatuajul de pe ceafă.
- Ce tatuaj avea ? - Emblema echipei Fighting Irish.
Mă tem să nu mă cheme să depun mărturie.
Ce crezi că ar trebui să fac ?
Să le spui.
Dacă respectivul are cazier, și sunt sigur că are,
probabil au și tatuajele în evidență. O să-l salte imediat.
Pentru jaf armat ia 30 de ani.
Sigur, FBI o să se teamă pentru siguranța martorului.
Probabil o să te introducă în programul de protecție.
Știi cum e, te duc în alt stat, ca să fii în siguranță.
Sau...
poți aștepta.
Dacă ai o mână bună,
nu e obligatoriu să te grăbești s-o joci.
În momentul ăsta, tu ești cea vulnerabilă.
Cei de la FBI sunt oameni ca toți oamenii.
Vor să prindă vinovații și să plece acasă.
Trebuie să te gândești la tine.
Ești un adevărat expert.
Nu chiar. Mă uit mult la televizor.
Mă uit mult la "CSI".
Halal expert, știu...
Și la "CSI: Miami", și la "CSI: NY", mă uit la toate.
Ești în temă.
Și la "Cititorii de oase".
Pot să-mi permit să spun că ai o camionetă exagerat de mare ?
E mașina de serviciu.
La nevoie, pot să-ți duc Priusul în benă.
De unde știi că am un Prius ?
Am spus la ghici. Mi s-a părut că ți s-ar potrivi.
- Chiar ai un Prius ? - Da. De fapt, am avut.
- A fost vandalizat. - Cum așa ?
Nu contează. Trebuie să merg pe jos vreo doi kilometri.
- Niște indivizi începuseră să... - Să ce ?
Nu sunt sigură că ei mi-au distrus mașina...
La început strigau când treceam pe lângă ei...
- Apoi au devenit foarte agresivi. - Și ce-au făcut ?
Când au început să arunce cu sticle, m-am împăcat cu gândul
că n-am ce căuta în cartierul lor.
Au aruncat cu sticle în tine ?
N-am pățit nimic, doar că trebuie să ocolesc.
- N-are importanță. - Da, nu prea ai ce să faci...
Îți amintești cum arătau ?
Vreau să mă ajuți, dar fără să întrebi ce și cum. E rost de o bătaie.
Luăm mașina ta sau pe a mea ?
Kenny cu nasul alb !
- Salut ! - Ce ai bun ?
- Cum o mai duci ? - Sper c-ai venit să cumperi ceva.
"Kenny cu nasul alb" ? Așa saluți omul ?!
N-am venit să ne jucăm la Xbox.
Vreau să cumpăr niște iarbă, Kenny.
- Iarbă ieftină și proastă. - Da ? Bine.
- Nici nu vinde alt fel. - Mă duc să iau cutia.
- Mă întorc repede. - Mersi.
Kenny...
Suntem în Charlestown.
E criză mare pe Coasta de Est. Ken nu-și găsește cutia.
Ai mai cumpărat de la clovnul ăsta ?
Am cumpărat de la Marty, electricianul cu nasul alb.
Cum zici tu.
Așa... Am exact ce vrei, frate !
- Uite ! - Așa... Pare în regulă.
- Mersi, omule ! - Cu plăcere.
Apropo,
îi știi pe puștii ăia dominicani care fac scandal pe strada Medford ?
Știi în ce unitate sunt ?
Ca să deschidem discret ușa...
- Cine e ? - Deschide !
Ce naiba ?
Stați și beți bere ?
Doare, nu ? Nenorocitule !
Dai cu stânga ?
- Rahat ! - Doare, nu ?
- Ce naiba ? - Ce porcărie, nu-i așa ?
Vi s-a stricat afacerea.
- Păcat ! - Tu cine naiba ești ?
Nu trebuia să vinzi iarbă.
Ascultă-mă bine ! Ne întoarcem într-o săptămână.
- Dacă ești tot aici... - Rahat !
Se va întâmpla același lucru.
Haide, am terminat.
Ce ai făcut ?
- Habar n-am la ce te referi. - Ãsta e tovarășul meu.
- Cu ce mi-ai supărat tovarășul ? - Nu știu ce vreți cu mine.
- Nu știi ? Acum ți-ai amintit ? - Calmează-te.
Nu-mi spune mie să mă calmez !
- Gata. Hai să mergem. - Ce ai făcut ?
- Nu știu ce vreți. - Nu ?
S-a terminat cu fotbalul.
- Rahat ! - Ce ai făcut ?
- Nu ? - Nu știu.
Îmi vezi figura ? N-ai decât să te duci la poliție.
Dar nu uita că și eu o știu pe a ta.
Rahat !
Nu vreau să omor pe nimeni.
Tu ai vrut să vin.
- Desmond Elden ? - Angajat al Vericom. Fără cazier.
De obicei, nu au slujbe stricte.
Șefii de echipă le oferă alibiuri și falsifică cartelele de pontaj.
Dar la Vericom nu ține figura, e companie publică.
Dacă lipsești, se consemnează. Să vezi coincidențe când a lipsit el:
BankBoston, transport Cummins, Arlington Brinks, Cambridge Merchants.
Doamne !
Părinții tăi mai stau în Charlestown ?
Nu, taică-meu a reușit să se mute în suburbii.
Și mama ta ?
Nu știu. A plecat când aveam șase ani.
Ce s-a întâmplat ?
A plecat.
În regulă.
M-a trezit zgomotul.
La început nu mi-am dat seama ce se aude.
Părea un animal prins în cursă.
Nu mai auzisem un bărbat plângând.
Am coborât la parter în chiloți.
L-am văzut pe taică-meu în bucătărie. Mi s-a întipărit în memorie scrumiera.
Era plină cu vârf de mucuri și scrum.
Ca un munte.
S-a oprit din plâns...
Și s-a uitat la televizorul nostru alb-negru, cu sunetul închis.
Cred că nu știa ce altceva să facă.
M-a văzut în prag, îmbrăcat în chiloței și maiouaș.
Mi-a spus: "Maică-ta a plecat și nu se mai întoarce".
Atât.
Fuma și mânca semipreparate la ora 06:00...
Ne pierduserăm câinele și...
Am vrut să fac niște afișe...
Ca să ne poată suna cineva, în caz că o găsea pe mama,
cum a făcut cel care ne-a găsit câinele.
Taică-meu spune și acum că m-a ajutat să le fac, dar nu-i adevărat.
A băut o ladă de bere în bucătărie, în timp ce eu
întrebam oamenii de pe stradă dacă au văzut-o pe mama.
O chema Doris.
Bunică-mea avea un restaurant în Tangerine, Florida.
Îmi închipuiam că poate acolo plecase.
Mai târziu m-am împăcat cu gândul că de fapt nu contează.
Oriunde s-a dus, a avut dreptate să plece de-aici.
N-a mai vrut să fie mama mea
și n-avea să se mai întoarcă.
Acum știi câte ceva despre familia mea.
Dar tot nu te invit la mine.
Cât de rău poate fi ?
Oh, da.
Desmond Elden. Tehnician la Vericom, 22 de ani.
Albert Magloan. Doar în Boston dai de numele ăsta.
Nu există mașină pe care să n-o poată fura.
Cu talentul lui, îți saltă mașina mai repede decât îți găsești cheile.
James Coughlin. Tatăl a fost ucis în pușcărie, mama a murit de SIDA.
L-a împușcat pe Brendan Leahy când avea 18 ani.
A pledat vinovat. Când l-a întrebat judecătorul a spus:
"Îmi era antipatic". A ispășit nouă ani pentru omor.
Plănuiesc și pun în practică jafurile în mod complex și disciplinat.
Coughlin nu e în stare de așa ceva.
Probabil creierul e cel mai bun prieten al lui, Doug McRay.
Stau împreună, a fost cu sora lui Coughlin,
care vinde droguri pentru Florar, care-l angaja pe tatăl lui McRay.
E o întreagă telenovelă.
Mac Senior a fost condamnat pe viață în celebrul caz Nashua.
Au jefuit o mașină blindată, un curier i-a văzut figura
și i-au executat pe amândoi cu propriile arme.
De atunci, șoferii nu mai au voie să iasă, indiferent ce s-ar întâmpla.
Băiatul lui a luat opt luni pentru tentativă de jaf
după ce și-a ratat cariera în hocheiul profesionist.
- Hockei ? - Da, a fost tare la un moment dat.
A avut succes o vreme, dar, într-un cantonament,
surpriză: a făcut scandal și s-a luat la bătaie.
- În hochei nu te bați oricum ? - Ba da, dar nu cu ai tăi.
A intrat în "asociația familială" și a început să ia oxicodonă.
Odată cu narcoticele, s-a zis cu hocheiul.
Până la marele juriu mai e cale lungă
și nu-i vom putea supraveghea non-stop, fiindcă nu sunt teroriști.
Deci adunăm dovezi.
Gata, la treabă.
Le spun tuturor prietenilor despre tine.
Da ? Sper că de bine.
Și mor toți de invidie.
Le e ciudă că ai avut imensul noroc
să te muți în Charlestown și să te combini cu un muncitor.
Nu.
Ei cred că mă folosesc de asta ca să-mi revin.
Să-mi revin după jaf ?
Nu știu.
Nu știu ce să zic... Simt că m-am înstrăinat de ei.
Ce e ? De ce te uiți așa ?
- Frate-meu a murit într-o zi senină. - Când ?
Era mic. A avut limfom.
De atunci, când e frumos afară, mă gândesc la moarte.
E nesănătos, nu ?
Nu.
Nu. Sunt sigur că s-ar bucura să știe că te gândești la el.
E o zi excelentă.
Mă simt bine.
Bun.
Atunci o să-ți fie dor de mine cât lipsesc.
Scoate banii.
Bum.
Ce dracu' cauți aici ?
- Nimic. - Cum nimic ? Cu cine ești ?
- Cu cine ești ? - Cu nimeni.
- Hai să mergem. - Adică tu mâncai pizza hawaiiană ?
- Stai jos. - Hai să mergem.
- Trebuie să plec. - Stai naibii jos.
- Bună ! - Bună !
- Claire. - Jem.
- Jim ? - Jem. Sunt prieten cu fraierul ăsta.
- Îmi pare bine. - Luați loc.
Ți-am văzut Avalanche-ul parcat la colț.
- Ce anume ? - Camioneta.
Mașina lui de serviciu.
- Duggy e foarte muncitor. - Vă cunoașteți de mult ?
De când aveam 6 ani. Suntem ca frații.
Dar nu mi-a pomenit nimic de tine. Tare secretos mai e.
Până la urmă te cheamă Jim sau Jem ?
Amândouă.
Când eram la școală, profesorii își spuneau unul altuia:
"Ia-l tu pe ăsta, că-i dulce ca un gem"
De acolo mi-a rămas.
Sau ceva de genul ăsta...
- Tu cu ce te ocupi, Claire ? - Sunt directoare la o bancă.
Serios ? Interesant. Ce bancă ?
La Cambridge Merchants. E aici aproape.
Cambridge Merchants. Nu cumva e cea jefuită recent ?
- Da, așa e. - Am citit în ziar. Ce chestie !
Voi doi cum v-ați cunoscut ?
- La o spălătorie. - Am înțeles.
Dragoste și înălbitor.
Se întâmplă mai des decât crezi.
Claire, să nu crezi că o să petreci prea mult timp cu el.
Duggy e dependent de muncă.
După program, tot de chestii legate de muncă se ocupă. Nu-i așa ?
- Bun. - Bun, frate.
Ai grijă. Pe mai târziu. Ne vedem acasă.
Mi-a părut bine.
Și mie.
Văd că tu nu le-ai spus prietenilor despre mine.
- Mă urmăreai pe mine sau pe ea ? - Ți-am spus, ți-am văzut mașina.
N-avea grijă. Nu e nicio problemă.
O cauți cu lumânarea ?
M-ai prins, vreau să vă sabotez.
Spune-mi că știi ce faci,
fiindcă mie mi se pare că ți s-au aprins călcâiele
după o gagică, întâmplător singura persoană...
Băga-mi-aș ! Singura care poate să ne dea pe mâna FBI-ului !
Calmează-te. Nu crezi că trebuie să acționăm inteligent ?
- Inteligent ? - Da.
S-o punem cu toți martorii.
Dacă i-o trag directorului adjunct, sunt și eu inteligent ?
Nu le-am spus celorlalți doar fiindcă i-ar băga în sperieți.
- Îi vreau gata pentru următorul jaf. - Planul încă nu e gata.
Atunci termină-l.
Am îndoieli apropo de paznici.
Unul e ca un soldățoi.
Poartă vesta antiglonț pe deasupra și-și bagă pantalonii în bocanci.
Mașina e doldora de bani.
O să găsim alta cu un șofer
gras și neglijent
- ...care nu se crede în forțele speciale. - Da ?
Serios ? Îmi dau seama că îți place să i-o tragi.
Dar am făcut nouă ani de pușcărie pentru tine. Nouă ani, o nimica toată.
M-am săturat să aștept.
E ultimul. După asta ne oprim.
Urăști închisoarea, dar de-abia aștepți să fii prins.
Dacă ne saltă, nu uita cine a venit cu ideea.
Vineri să fii gata.
Vizitatorii, drept înainte.
PERICOL NU ATINGEȚI UȘA
- La cine ? - La Stephen MacRay.
- La cabina 12. Pe aici. - Mersi, Lenny.
E totul în regulă ? De fiecare dată când te vizitez ești în roșu.
- Iar te-ai luat la bătaie ? - Știi că nu înghit porcăriile altora.
Nu ești cam bătrân pentru așa ceva ?
Ãștia din sud se cred stăpâni peste toate.
Dacă ai bună purtare un an și-ți îmbunătățești calificativul,
o să te transfere la Norfolk, tată, unde nu se ia nimeni la bătaie.
Acolo îți dau până și înghețată.
Sunt lucruri pe care trebuie să le rezolvi cu mâna ta.
Cum zici tu.
Mă bate gândul să plec în vacanță.
- Să dispar o vreme. - Ești filat ?
Nu, pentru o schimbare.
Nu mă duci tu cu "schimbarea".
"Schimbare"...
Ori au pus ochii pe tine, ori ba.
Am auzit că a fost jefuit un transport de mălai.
- Eu n-am auzit nimic. - Bine.
Mai aveți cinci minute.
Vreau să te rog ceva. În caz că nu ne mai vedem...
Cum se face că... ?
De ce n-ai căutat-o niciodată ?
Pe cine ?
Pe mama. De ce n-ai căutat-o niciodată ?
De ce n-ai încercat niciodată să afli unde e ?
Când a plecat maică-ta...
Ai plâns așa de tare că ai vomat și ai murdărit tot.
Ți-am spus că s-ar putea s-o găsești dacă o cauți,
ca să-ți dau o ocupație.
Nu mi-am închipuit că o să te marcheze pe viață.
Vrei să crezi că era o sfântă ? N-ai decât.
Dar uită-te în jurul tău.
E plin de fetișcane de 22 de ani
care-și fac de cap și rămân cu burta la gură.
Nu se gândesc la ce fac.
Maică-ta era la fel. Doare, dar ăsta-i adevărul.
Eu m-am împăcat cu ideea. Te sfătuiesc să faci la fel.
N-am căutat-o pentru că nu era nimic de găsit.
Eu n-am cum să mai ies de-aici,
dar o să ne mai vedem.
Pe lumea asta sau pe cealaltă.
Ți-am văzut poza ieri.
- Ești sigură că eram eu ? - Da.
- A, la Boys and Girls Club ? - Da, la secțiunea "eroi locali".
Au standarde foarte scăzute pentru secțiunea aia.
- Se pare că ai fost recrutat. - Da.
Dar eram lent și nu puteam patina cu spatele.
E o cerință în hocheiul profesionist.
Dar trăgeam bine la poartă. Trimiteam pucul cu precizie.
Nu m-am ridicat la nivelul necesar ca să intru în echipă.
Am avut și o a doua ocazie, dar am irosit-o și pe aceea.
M-au trimis acasă și așa s-a terminat povestea.
În poza aia dau impresia că știu exact ce vreau de la viață.
Dar la scurt timp am dat cu piciorul la tot.
Nu te grăbesc, dar nu mergem în camera ta ?
Unchiul meu, șoferul de autobuz, stă vizavi și poate să ne vadă.
- Da. - Bine.
Câștigă în prelungiri.
Rămâneți cu noi pe Stadionul Fenway.
Nu ratați un final de meci extraordinar...
În apartamentul 19 am căutat. Totul pare în regulă.
Cel puțin la numărul ăsta.
Unde dracu-i mașina ?
Am încuiat ușa, dar...
- Era vorba că la 08:45. - Întârzie.
Mocăitul dracului !
...Sarah-999300.
Rugați-vă să meargă bine. Îi dăm drumul.
Fiți gata.
Își scoate arma !
Nu mișca !
- Du-te! - Întoarce-te.
Dă-te la o parte.
- Către toate echipajele... - Anunță prin radio !
Rahat !
leși din mașină, ți-am prins amicul.
Calmează-te și lasă arma, să nu pățești ceva.
Aruncă imediat arma ! Ți-ai găsit nașul !
La naiba !
Trebuia să rămâi în mașină, boule. Să mergem !
Ce naiba s-a întâmplat ?
- Ți-am spus eu ! - Taci dracului !
Eram sigur ! Să nu ne impacientăm. Nu te grăbi, condu încet.
- Rahat. - La dracu'.
Probabil erau în zonă.
Șofer, oprește motorul ! Mâinile la vedere !
Rahat !
Oprește motorul. Mâinile la vedere.
Trage în motor !
Pornește !
Să mergem la mașina de schimb !
La naiba !
la de-aici !
- Mișcați-vă ! - E Dez !
Jos !
S-o ușchim !
- Dino... - Ce e ?
Blochează traficul pe pod.
- Ce ? - Blochează traficul pe pod !
Alpha 101, Alpha 412 și Alpha 407 se îndreaptă spre podul Charlestown.
Se îndreaptă spre pod.
Uite-așa se conduce !
Tot ADN-ul din Charlestown...
Ce naiba a fost asta ?
N-a vrut să ajungă pe o placă la Asociația Veteranilor.
- Ați căutat amprente în mașină ? - Mașina e scrum.
Găsiți-mi ceva care să aducă a amprentă.
N-avem dovezi pentru o condamnare, dar vreau să-i interoghez.
Acum ard benzile teancurilor în vreo ascunzătoare.
au alibiuri plătite din timp
și nu vom găsi urmă de ADN în cele două mașini.
Cam asta e situația.
Cu ăștia nu-i de joacă.
Găsiți-mi ceva care aduce a amprentă, ca să-l scutur pe unul dintre ei
și să vadă că nici nu noi nu-i de joacă.
Întoarce-te.
- Dl Coughlin. - Avocat.
- Trebuie să spun ce scrie aici ? - Da, citește ce scrie pe foaie !
Cum zici tu.
"Nu trebuia să ieși din camion. L-ai prins pe el,"
dar eu sunt liber. O să regreți"
E scurt.
Hai, citește ce scrie !
Asta ?
"Nu trebuia să ieși din camion"
- Mai departe ! - "L-ai prins, dar eu sunt liber"
"Treci încoace, la podea, până nu-ți rup dinții !"
Citește tot. Sunt vreo cinci fraze.
În Charlestown nu învățați să citiți ? Citește ce scrie.
Nu citesc. Nu-i credibil...
Nu e opțional. la și citește.
- Vreau să sune autenticios. E varză. - Auten-cum ?
Mersi.
Salut, Duggy.
Ce mai faci ?
Față-n față cu organul... Care-i treaba, Dino ?
Îl cunosc pe taică-tău.
Și eu.
- Mai are câțiva ani de pușcărie. - Da, câțiva, acolo...
Am auzit că a pățit-o.
L-au lărgit un pic. Animale, ce să le ceri...
De obicei se iau de ăia mai tineri.
O fi vrut să transmită un mesaj.
Nu mai e ca pe vremuri.
Găștile din Dorchester
și din Sud
vor să se impună.
Poate-i pui tu la punct când ajungi acolo.
O întrebare. Cum îi spui unuia
care a copilărit alături de alții, le-a aflat secretele,
fiindcă au avut încredere în el,
apoi se folosește de asta ca să-i bage în pușcărie ?
Îi spui "turnător", nu ? Eu îi spun "Dino-broscarul".
Te-au primit în mijlocul lor.
Și cum i-ai răsplătit ?
Băgându-i la răcoare.
Știi că am găsit o amprentă în mașină ?
Agent special Frawley, Douglas MacRay.
Tu și băieții tăi
n-ați jefuit un supermarket pentru un pumn de bani.
Nu. Ați ars-o în North End, la ora 09:00, cu puști de asalt.
Ați împușcat un paznic ca niște idioți.
V-ați pus toată poliția în cârcă.
Din fericire pentru voi,
paznicul ăsta, un semiretardat, a scăpat ca prin minune.
Dacă ar fi după mine,
cu două minute și un prosop ud la dispoziție
l-aș sufoca cu mâna mea pe cretin, ca să fie omor deosebit de grav
și să terminăm povestea cu un sac pe cap
și injecție letală.
Nu vorbim despre mărunțișuri, Doug.
Un singur lucru...
Ca să fim lămuriți...
Pentru că, în asemenea situații,
uneori, părțile discută despre o posibilă reducere a sentinței
în schimbul cooperării...
Cu procuratura.
Nu și de data asta.
Te-am adus aici să-ți spun că vei muri într-o închisoare federală.
Și toți prietenii tăi, la fel.
Fără târguieli,
fără compromisuri.
Iar când o să vină ziua aia,
când n-o să știi ce să mai faci ca să mă ajuți, și așa o să fie...
în ciuda jalnicului vostru cod de onoare irlandez,
când o să renunți la pactul tăcerii
ca să nu fii vândut pe țigări ca sclav sexual...
Să știi că eu o să fiu ăla care o să te bage undeva.
Când mai vreți să-mi faceți poze, anunțați-mă din timp.
Poate vin mai elegant și facem poze pentru un calendar.
Sau la bustul gol și uns cu ulei.
Cum vreți...
FBI are antene negre de mașină, de jumate de țol, montate pe lunetă,
poliția statală are cu cablu,
poliția Boston, dipol.
Orice mucos din oraș știe cum arată antena unei mașini a FBI-ului.
Dacă pe viitor vreți să păcăliți pe cineva,
începeți cu puștii de șase ani.
Trebuie să mă întorc la muncă. Pot să plec ?
Baftă cu amprenta aia.
- Bună dimineața. Cambridge Savings. - Cu Claire Keesey. E directoarea.
Nu mai lucrează aici.
- De când ? - De vineri.
Obține mandatul, să urmărim toate canalele de comunicare.
- Dumnezeule, Doug ! - Mi-a luat o veșnicie s-o aleg.
- E frumoasă. - Îți place ?
Dar nu pot s-o accept.
De ce ? Poți s-o amanetezi. N-o duc înapoi.
Nu. Am vrut să spun...
Păstreaz-o ! Hai, stai jos !
- Stai jos ! - Bine.
Mi-am dat demisia azi.
Poftim ?
Ce o să faci ?
Nu știu. Voluntariat sau poate mă întorc în învățământ.
Am niște economii.
Știi,
oamenii se trezesc în fiecare zi și fac același lucru.
Își spun c-o să-și schimbe viața, dar n-o fac niciodată.
Eu sunt hotărât să o fac.
Hai s-o facem împreună.
Să mergem undeva !
Am niște rezerve.
Încearcă !
Și unde să mergem ?
Nu știu, unde vrei.
Să vedem cum e...
Nu trebuie să fie ceva pretențios. Mă întrebam
dacă mai există casa bunicii din Tangerine (mandarină).
Dar sunt dispus să merg în orice oraș cu nume de mâncare.
Grepfrut (grepfrut), Michigan. Watermelon (pepene), New Mexico.
Alege un loc de pe hartă !
Ai citit vreodată ziarul The Town ?
Ziarul gratuit ? Da.
Făceam curat pe hol și am văzut o poză
cu tipii ăia care-mi făceau probleme în cartier.
Da ?
Articolul spunea că unul dintre ei a fost împușcat.
- Scria cine l-a împușcat ? - Nu.
Niște gangsteri locali, se pare.
Asta te așteaptă când vinzi droguri pe stradă.
Ce te face să crezi că vindeau droguri ?
Acolo am crescut, Claire. Crede-mă, puștiul ăla vindea droguri.
Ce vrei să spun ?
Că-mi pare rău că tipul care te teroriza a fost omorât ?
Crede-mă, nu-mi pare.
Țin la tine. Nu vreau să pățești nimic.
Nu poți să ataci femei.
El ți-a făcut rău, a primit ce merita. Așa merg lucrurile.
Asta e karma.
Nu cred că așa funcționează karma.
Oricum ar fi, nu i-a ajutat prea mult pe puștii ăia.
Și n-o să plâng pentru ei.
Hai să mergem să mâncăm ceva, bine ?
Frawl...
Ce e ?
Un apel către Claire Keesey de la un mobil suspect, acum o oră.
Poate recunoști vocea.
- Bună. Pot veni la tine, să vorbim ? - Da. Unde ai fost ?
Scuze, am fost reținut.
Vin de acasă.
Cobori să-mi deschizi în spate ?
Nu știam că ai demisionat.
Da, săptămâna trecută.
Scuze, trebuia să anunț ?
- Frumos. - Da, l-am primit cadou.
Cred că ar trebui să pleci.
Avem suspecți.
Am venit să-ți arăt asta.
James Coughlin, Albert Magloan...
Desmond Elden.
Sunt printre cei care comis jaful din North End
și cel puțin alte trei jafuri de mașini blindate.
Îl recunoști ?
Pentru el ai deschis seiful.
Ți-a dat drumul nevătămată
și aveți o relație pe care ai ascuns-o FBI-ului. M-am înșelat.
Ai nevoie de un avocat.
- Acasă nu puteam vorbi ? - E vorba de Florar.
Ce-i cu el ?
S-a ținut de cuvânt.
- Ești incredibil ! - E o sumă barosană, Duggy.
Suntem în vizor. Lasă pe alții.
- Cine ar mai putea s-o cumpere ? - Trebuia să te gândești la asta.
Înainte să-l tot întrerupi pe om !
- Există niște așteptări de la mine. - O să le schimb eu.
- Serios ? - Da. Uite !
Găsește-mi un înlocuitor sau mergeți în trei.
- Sau fii deștept și renunță. - Deci tu nu te bagi ?
Nu.
- De ce ? - În primul rând, ne-au luat la ochi.
Facem o diversiune. N-ar fi prima dată.
Știi ce ? Fă cum vrei. Eu mă retrag.
- Cum adică te retragi ? - Cum ai auzit.
- Ce-nseamnă asta ? - Tu ce crezi ?
Ce-i cu tâmpenia asta cu retrasul ?
Poate așa pricepi: plec din oraș.
Nu te las s-o abandonezi.
Poftim ?
Pe cine ?
Știi bine.
Tu vorbești serios, Jimmy ? Nu-i copilul meu.
Hai să fim serioși.
Nu știi decât cocaină și Xbox și dintr-odată îți pasă de Shyne ?
Te crezi mai bun decât alții.
El nu bea, nu se droghează și face morală.
- Ai dreptate, mă cred superior. - Aici ai crescut !
În aceleași condiții ca mine.
În regulă.
Ce urmează ?
Cine naiba e tatăl ?
- Eu știu sigur nu sunt. - Tu te-ai culcat cu ea.
Nu sunt singurul, frate !
Știam că nu sunt eu tatăl, iar ea știa asta
și o respect prea mult ca să o întreb.
Fiindcă nu cred că știe.
Nu vreau să-ți distrug speranțele,
dar nu sunt destule clinici gratuite în Mattapan
ca să afli cine ar putea fi tatăl acestui copil.
Nu știu cine te crezi !
"Nu mă lași" să fac ceva ? Dă-mi voie să-ți spun cum stă treaba:
Noi doi, cu soră-ta și cu Shyne...
n-o să fim o "familie fericită" aici.
Ai priceput ? Să-ți intre bine în cap !
M-am săturat de tâmpeniile tale egoiste !
Dacă vrei să mă mai vezi, vizitează-mă în Florida.
Bulangiule !
În formularul de la FBI
au trecut că l-am omorât pe Brendan aici.
Dar s-a întâmplat pe Tibbets.
L-am împușcat drept în piept.
Mi-amintesc că s-a uitat la mine.
Nu știu cine era mai surprins că n-a murit încă, el sau eu.
Am stat nemișcați o secundă,
așteptând să se întâmple ceva, nu știu ce.
A luat-o la fugă.
A fugit o sută de metri cu un glonț în inimă.
Ar fi trebuit să se facă atlet.
- Nu ți-am cerut eu să faci asta. - Nici nu era nevoie.
Am auzit că Brendan voia să descarce un Glock 21 în tine
așa că am venit și i-am făcut felul.
Am făcut nouă ani pentru asta.
Nu-i nevoie să-mi mulțumești,
dar nu mă lași baltă.
Îți sunt recunoscător pentru tot.
Ai tăi m-au primit la ei când a fost închis taică-meu.
Îmi ești ca un frate.
Dar o să plec.
Dacă vrei să mă împuști, n-ai decât.
Dar o să trebuiască să mă împuști pe la spate.
Nu te ridica. Ce faci, Fergie ?
Am trecut să-ți spun în persoană...
Apropo de ultima ofertă...
Cred că băieții mei se descurcă și fără mine.
Nu i-aș angaja fără tine.
Și nici pe tine fără ei.
Sunteți o echipă.
Fără supărare, dar nu e discutabil.
Eu nu particip. Fă cum crezi, dar eu...
Ușurel.
În mod normal n-aș face asta,
dar în semn de respect și ca să nu fie vreo supărare,
primește ăștia în schimb.
Nu ține. Crezi că o să angajez un fitecine pentru treaba asta ?
O să faci cum îți spun.
Nu ține ?
În regulă.
Dă-mi voie să te întreb: ai cumva impresia că ești
singurul din Charlestown cu o armă ?
Învârtiți jocuri de noroc și droguri.
Ești un moș cu iluzia gloriei din tinerețe.
Nu lucrez pentru tine, ai priceput ?
Dacă nu-ți convine, știi unde stau. Poți să mă vizitezi oricând.
Mă găsești acasă.
Dacă nu faci cum îți spun,
o să-ți tai boașele, cum i-am făcut și lui taică-tău.
Nu vorbi tu despre tata.
L-am cunoscut, flăcău.
A lucrat mulți ani pentru mine.
După care a vrut să fie pe cont propriu.
Pariezi la cursele de cai ?
Un cal se sterilizează ori cu un cuțit, ori cu substanțe.
Când taică-tău m-a refuzat
I-am liniștit cu substanțe.
I-am dat maică-tii un pic, să prindă gustul.
Se droga, nu glumă.
S-a spânzurat cu o sârmă pe Malnea Cass.
Iar tu o căutai prin cartier...
Taică-tău n-a putut să-ți spună că era o drogată și că s-a sinucis.
Dacă Raiul există, ea n-a ajuns acolo, flăcău.
Am auzit că ai o prietenă frumușică, locuiește lângă parc.
Nu vreau să-ți trimit o coroană funerară la ușă,
dar am s-o fac dacă-i nevoie.
Știu unde te găsesc.
Claire !
- Hei. - Pleacă.
Ai pățit ceva ?
- Pleacă. - Stai puțin.
- Sun la Urgențe. - Lasă-mă să-ți explic întâi.
Ai avut ocazia.
Cine ți-a spus ?
Cei de la FBI, Doug.
Trebuie să mă asculți. Lasă-mă să-ți explic.
- E complicat, Claire... - Să te ia dracu' !
- La dracu'. - Liniștește-te.
Gata, liniștește-te.
De ce mi-ai făcut asta ?
Îmi pare rău, Claire.
Am vrut să-ți spun în seara aia.
În seara în care mi-ai tras-o ? Te excită chestia asta ?
Îți place să terorizezi femei și după aia să le-o tragi ?
- Liniștește-te. - Nu ! Pleacă !
Să nu te mai văd vreodată în fața ochilor !
O să plec o perioadă.
Ai avut probleme ?
Când te întorci ?
Ai aflat ce vrea Jem să fac pentru Fergie ?
Da.
Spune-i, te rog, că accept.
Da.
Bun.
Mă bag.
Dar dacă ea pățește ceva
sau dacă bănuiesc că ar putea păți ceva, mă-ntorc aici.
Vă omor pe amândoi chiar în magazinul vostru.
Claire...
Vreau doar să-ți spun ceva. Nu durează mult. Te rog.
Claire, nu ți-aș face rău.
- Să nu mă atingi ! - Bine.
Îmi pare rău.
Te rog să asculți ce am de spus.
N-o să te mai mint vreodată. Îți promit.
Întreabă-mă ce vrei și-ți spun adevărul.
- N-o să te cred. - Ba da.
- De unde știi ? - N-o să-ți placă răspunsurile.
- Știai că sunt directoarea băncii ? - Da.
- Mă urmăreai ? - Da.
Câte bănci ai jefuit ?
- Șase mașini blindate și două bănci. - Ai ucis vreun om ?
Nu.
Mai gândește-te.
N-o să te mint și n-o să te rănesc.
Dacă te pierd, o să regret toată viața.
Așteaptă-mă.
E ciudat cât de mult semănați toți cu tații voștri.
Îmi amintește că nu mi-am ieșit încă din mână.
Încasând lovituri. Cumulând puncte.
Am pe cineva în interior.
Individul are patima curselor de cai.
Nu se pricepe nici cât negru sub unghie.
Dar datorită bietului dependent, am obținut asta.
S-a adunat toată gașca.
Există întotdeauna o verigă slabă. S-o găsim.
Banii sunt aduși
cu un sfert de oră înainte să vină mașina.
Atunci dați lovitura.
Luni dimineață, după patru meciuri cu New York,
...60.000 de beri, mâncare și alte produse:
3,5 milioane.
O să jefuim "catedrala Bostonului". De neprețuit !
STADIONUL FENWAY
După asta, probabil că Fergie o să-i facă felul omului din interior.
Trebuia să parieze pe cai mai buni.
Sper că-ți dai seama cât de greu o să fie.
Dacă ar fi ușor, toată lumea ar face asta.
Minge trimisă în dreapta. Youkills spre baza a treia...
Hei, Bobby. Adu-ne trei beri.
- Se scurg ceva ochi după tine. - Nu-i vina mea...
Am lipici la bărbați.
N-am nici cea mai mică îndoială.
Într-o seară, eram la bar.
Era acolo un tip care trecea pe la toate femeile
și le spunea că arbitrează un concurs de îmbrățișări.
Și câteva chiar l-au crezut.
Le lua în brațe, le mângâia pe spate și le ciupea de fund.
Fermecător !
Într-un final, m-am enervat... M-am dus la el
și i-am spus că arbitrez un concurs de dat pumni.
Și eu l-aș fi pocnit.
Apropo, în seara asta, arbitrez un concurs de sex.
Cu ce ocazie în bomba asta ?
Sunt de la FBI.
Și eu.
Înseamnă că ești nouă.
Ești simpatic.
Dar asta nu înseamnă că mi-o tragi.
Ca să prinzi păsărica, trebuie să fugi după ea.
De la mama știu vorba asta.
Ai fost cu Doug MacRay o vreme, nu ?
- De unde-l știi pe Duggy ? - De la muncă.
Lucrezi la Sand and Gravel ?
Nu, nu.
Te pricepi să măsori din ochi ?
Depinde. Ce anume ?
Cât zici că are asta ?
15 cm ?
Mai mult sau mai puțin ?
Mai puțin.
Greșit. Are exact 15,59 cm.
Știu absolut tot despre bani.
Are o grosime de: 0,0109 cm
și o greutate de aproximativ un gram.
Lucru interesant,
fiindcă bancnota de 20 nu valorează nici cât greutatea ei în oxicodonă.
Cum se procedează ?
Barmanul primește un telefon,
iei un pachet din punctul A, îl duci în punctul B
și Florarul îți dă C ?
Te bate gândul să fugi.
Nu-i așa de simplu.
Dacă scot asta...
Nu te văd bine.
- Vreau un avocat. - Bun. Fă rost de unul.
Trebuie să te protejezi, nu ?
De fapt, mai ales pe fiica ta.
N-o băga pe fiică-mea în discuție.
Cât timp ai fost cu MacRay ?
Toată viața.
În toți anii în care ați fost împreună...
Câte coliere cu diamant ți-a dăruit ?
În regulă... Uite care-i planul ! Se pare că suntem aranjați.
Dez a luat camioneta acasă weekendul ăsta,
așa că ar trebui să meargă.
Se întâlnește cu ochiosul luni, la fabrică.
Krista s-a ocupat de hotel și haine și a făcut drumul în New Hampshire.
Asta e situația la mine. La tine cum e ?
Echipamentul e gata. Vestele antiglonț...
Dacă merge bine,
ai putea și tu să te lași.
Vezi să nu. Și după aia ce să fac, Duggy ?
Să mă mut în Florida, să mă îmbăt cu bere la metru,
până cad de pe scaun ?
Fă-mi un serviciu. E o lovitură de amploare...
ia-ți măsuri de siguranță.
La pușcărie, cei mai amuzanți
erau ăia care se prefăceau că vor să iasă.
Rahat !
Ai auzit vreun bătrân folosind expresia "cal de 25 kg" ?
"Cal de 25 kg" ? Nu.
Cum zici tu.
Un tip merge pe lângă doi cai.
Un cal cară 50 kg, celălalt cară 25 kg.
Primul cal se prăbușește. Mort. Omului nu-i vine să creadă.
la sacul de 50 kg și-l pune pe calul care căra 25 kg.
Dar calul nu vrea să meargă.
Nu face niciun pas cu încărcătura asta în spate.
Ãsta sunt eu.
Asta e tot ce știu.
Eu n-aș mai suporta a doua oară.
Dacă suntem prinși la colț, ne primim sentința pe stradă.
Bine ?
Era un catâr.
Ce-i cu el ?
În povestea pe care o spun bătrânii,
nu e vorba de un cal.
E un catâr care duce 25 kg.
Ne vedem acolo !
Când a ajuns ?
La ora 6:00, după cum arată GPS-ul din camion.
Așa că v-am alertat.
Sparge ușa și rupe-le capul !
Ar trebui să așteptăm să comită o infracțiune, nu ?
Am verificat mașinile din parcare. Jeep-ul e furat.
Chemați echipele SWAT imediat !
FBI ! Deschideți !
- FBI ! - Deschideți ușa !
Deschideți !
FBI !
Ai adus toată cavaleria doar pentru mine ?
Nu sunt înarmat, imbecililor !
- Ce dracu' cauți aici, Kris ? - Vreau să vorbesc cu tine.
Nu-i momentul potrivit.
- Știu. - Știi ?
Ce vrei ?
Poftim !
Dez mi-a spus că ești aici.
Voiam să te văd.
Kris, poți să iei 30 de ani doar fiindcă ești aici. Înțelegi ?
Și-ai mai adus și copilul. Trebuie să pleci.
Asta și vreau, să plec cu tine. Și eu vreau să-mi schimb viața.
Eu de ce n-aș fi în stare ?
Doamne !
Spune-mi ce vrei să fac. O să fiu cum vrei tu.
Plec cu altcineva.
- Serios ? - Da.
Atunci ea de ce nu-i aici ?
- Ce te aștepți să spun ? - Dacă e cum spui, de ce nu-i aici ?
De ce nu e aici ?
- Ce cocină ! - Calmează-te.
După colierul ăla, mă așteptam la o cameră la Ritz.
Ce-ai spus ?
De unde ai auzit tu de un colier ?
Am sursele mele.
Nu face pe deșteapta ! Cine ți-a spus ?
Mie ai prefera să-mi pui un ștreang la gât !
Te cari în clipa asta.
Hai încoace, drăguță. Gata, nu-i nimic.
- Venim cu tine. - Ba plecați.
- Ba venim cu tine, Duggy. - Trebuie să plecați. Cătinel.
Trebuie să plecați, drăguță.
- Nu plec nicăieri ! - Du copilul acasă.
la mâinile de pe mine.
Pot să merg și singură.
O să-ți pară rău !
Poftim.
Hei.
Termină că mă exasperezi.
Șofat în stare de ebrietate. O singură mașină.
Coughlin, Kristina. Era cu un copil.
Mama ei e la spitalul general. Mi-a spus să vă sun.
Bine, vin imediat.
- Dle polițist... - Să mergem.
Pe aici.
Ușa e acolo. Pe mine nu m-ați văzut aici.
În regulă.
Doctor Forrest, apelați 112, vă rog.
Doctor Forrest, apelați 112.
A venit domnul Cinșpe Centimetri.
Ce s-a întâmplat ?
Află singur, asta ți-e meseria.
Drăguță, știu că ai în organism oxicodonă, cocaină și alcool.
Știu că ai cinci mașini pe numele tău
și că fiica ta e dusă într-o mașină a statului,
de un străin, la Protecția Copilului.
- Până când o mai ții așa ? - Sunt și eu om.
Un om care va avea nevoie de o tranzacție penală
dacă vrea să-și mai vadă vreodată copilul.
De ce sunt întotdeauna folosită de alții ?
Ce știi ?
Doar că...
După aceea, Duggy pleacă.
După ce ?
Krista, gândește-te bine.
Ar putea fi un moment crucial pentru Shyne.
I-ar putea schimba viața.
Te putem ajuta.
- Ești acolo ? - Da.
- Sunt gata. - Bun. Dă-i drumul.
Gata.
- Cine a sunat la Urgențe ? - Voi ne-ați chemat ?
N-a sunat nimeni de aici.
Nu noi.
- Cineva a sunat. - S-a reclamat un jaf.
- Un jaf ? - Da. Am primit un apel despre un jaf.
- Să-l sun pe Mike. - El ne-a deschis ușa.
Vă spun că am primit un apel. Cine a sunat ?
Nimeni de aici.
Nu ? Atunci ce căutăm aici ?
- Unde-i Mike ? - Tocmai v-am spus.
- Vedeți cu ochelarii ăia ? - Faci pe deșteptu' ?
Pentru siguranța tuturor vă rog să vă legitimați.
Suntem aici de la începutul programului.
Ți-a spus să te legitimezi. Nu știm cine sunteți.
Până identificăm toate persoanele, vă legitimați
și vă culcați la podea imediat.
- Ia mâna de pe armă. - Calmați-vă.
- La podea ! - Ce dracu'.
Mâinile la spate.
Cu fața în jos. Hai, mâinile la spate.
Mâinile la spate. Repejor.
- Nu vă ambalați. - La naiba.
Alo, înăuntru ! Arnold Washton, stai pe strada Hazer 311, în Quincy,
pe soția ta o cheamă Linda și aveți trei căței.
Să nu dai alarma !
Tot înăuntru,
Morton Previtt, stai pe aleea Counting 27, în Randolph.
Pe soția ta o cheamă tot Linda.
Morton, soțiile voastre vor să deschizi ușa.
Avem oameni în preajma locuințelor voastre.
Înapoi.
Credeți că scăpați ?
Cunosc gardieni la Walpole. N-o să mai puteți sta în fund.
N-avea grijă tataie
că n-ajunge nimeni la închisoare.
- Mai trebuie zece. - Imediat.
Ridic.
...din partea fanilor când câștigă Red Sox.
Când Red Sox câștigă la departajare și toți sunt fericiți
și cântă "Dirty Water"...
- Ce faci ? - Excepțional !
Știi bine.
Numai Jack Clark, jucătorul lu' pește, a mai jupuit așa echipa.
Am aruncat o privire în jur. Nicio mașină, nimic.
Poate am venit prea devreme. Sau prea târziu.
Băieți, spuneți oamenilor să elibereze strada asta !
Dle, paznicii din camera cu bani
nu ne răspund la apeluri.
Gata, s-o ștergem.
Haide.
Nasol !
- Ce dracu' ?! - Să ne cărăm !
Sunt de-ai noștri înăuntru.
Plecați !
Javrelor !
Gloans ! Băga-mi-aș !
- E teafăr ? - Da. Au nimerit în vestă.
Dez, deschide poarta !
Închide-o !
Dez !
Haide !
Sunt îmbrăcați în ambulanțieri.
Am numărat patru. Unul e posibil rănit.
Mergeți.
- Ar fi cazul s-o ștergem. - E plin de poliție !
Dez !
Ascultă !
Chiar dacă ieșim vii de aici, noi trei o să luăm pedeapsa maximă.
Dacă tu te predai, poți să primești doar șapte ani.
Nimeni n-o să te învinuiască.
Sictir !
Acoperiți-vă urechile !
Nu !
Mișcați !
Vă bag undeva !
- Dați-vă ! - Scoateți-i de-aici.
Ne vedem la mașina de schimb !
Nu se așteaptă la polițiști.
Eu ies cu mașina prin față,
iar voi, prin lateral, îmbrăcați în polițiști.
- Toată poliția e afară. - Știi doar că mă descurc cu ei.
N-aveți grijă. O să le spun doar prenumele voastre.
Liber !
Du-te.
Înaintați !
Nu mișcați !
- Lăsați armele. - Sictir ! Poliția Boston.
Ne apropiem, retrageți-vă !
- Ne vedem în Florida. - Ba când te întorci.
Înaintați.
Să ne retragem, băieți ! Se ocupă FBI.
Hei. Hei.
Poliția să degajeze terenul.
E scena unui delict federal.
- Lăsați figurile și valea. - Noi avem jurisdicție.
Eu l-am împușcat.
Nu știu cât le merge mintea paznicilor de aici,
dar spun că i-au jefuit niște polițiști.
- Polițiști ? - Da, cică erau doi.
Ia stai...
Unde te duci ?
Oprește aici.
O clipă, agent !
Îl văd pe Coughlin. Merge spre sud, spre Boylston.
În parcarea de pe Van Ness. E îmbrăcat în polițist.
Am înțeles.
Ofițer.
Coughlin !
Aruncă arma !
Nu !
Mișcă ! Mișcă !
Coughlin ! Aruncă arma !
Sictir !
- Mâinile la vedere, Jimmy. - Sictir !
Înaintați !
Ai 30 de secunde !
În regulă.
Mă predau.
Rusty, am avut probleme. Dă-te mai aproape.
Fergie.
Jigodie.
Fergie...
Nu uita cine te-a lăsat fără boașe.
Am văzut suspectul traversând în fugă cu un Tec-9.
Am călcat frâna, am sărit din mașină și am deschis focul.
- Soția ta știe. - Deci atunci ai ieșit din mașină ?
Am tras și l-am nimerit cu unul sau două gloanțe.
Victime multiple.
529 Main Street, Charlestown.
- Agenți de poliție la fața locului. - E Florarul.
- Ce s-a întâmplat ? - Cineva l-a omorât pe Fergie.
- La dracu', probabil e MacRay. - La naiba.
- Claire, eu sunt. - Ești teafăr ?
Da. N-am pățit nimic.
Sunt bine.
Vreau să ne vedem, Claire.
Repede. N-am mult timp la dispoziție.
Ne putem întâlni ?
Te rog, Claire. Spune-mi, că trebuie să închid.
Poți să vii la mine ?
Vrei să vin la tine acum ?
Nu cred că-i o idee bună în ce mă privește.
De ce ?
Dacă mă așteaptă poliția ?
Nu-i nimeni aici.
Bine, dacă spui tu, o să vin.
În regulă.
Ascultă, Claire...
Îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru ce ți-am făcut.
Să nu uiți.
Să-mi deschizi în spate peste vreo oră.
Bine ?
Ne vedem.
Stai. Doug !
Chiar vreau să vii, vreau să te văd.
O să fie ca într-una din zilele mele senine.
Păi...
Atunci am plecat.
Pa.
Rămâi cu bine, Claire.
- Cred că am cam terminat, nu ? - Nu-i momentul.
THOMAS "MICKEY" MACRAY 20 DE ANI ÎN TRANSPORTUL PUBLIC
Vreau totuși oameni la aeroport, în gară, în autogară, peste tot.
- Avem deja. - Bun.
Suntem în siguranță și totul e pregătit.
- Vă rugăm să nu circulați pe aici. - Mă duc la serviciu.
- Cât a trecut ? - 40 de minute.
- Vreun semn în față ? - Nu, domnule.
Nimic. Nicio mișcare pe alee.
Cred că nu te plăcea atât cât îți închipuiai.
Se pare că nu.
"Zilele mele senine"...
Suntem o agenție națională, Claire.
Gata, băieți, să mergem. Nu vine. Distribuiți semnalmentele.
Știm cum arată.
Să-l găsim.
E totul în ordine ?
Ai ieșit cât se poate de bine.
Bravo.
TE BAG UNDEVA
E pentru tine.
Claire, primește-i.
Tu îi vei folosi mai bine decât mine.
Când vei citi asta, eu voi fi departe.
Nu așa plănuisem, dar plec din oraș pentru prima dată în viață.
Poate, dacă plec,
o să-mi găsesc liniștea.
DONAȚIE ANONIMÃ ÎN MEMORIA LUI DORIS MACRAY
Oricât te-ai schimba, trebuie să-ți plătești greșelile.
Eu am multe de ispășit.
Dar sunt sigur că ne vom revedea.
Pe lumea asta sau pe cealaltă.
Filmul continuă la: 02:26:24 SupRip by XRAiN
ORAȘUL HOȚILOR
Reputația orașului Charlestown este autentică.
Acest film aproape că ignoră totuși
majoritatea locuitorilor săi care sunt oameni obișnuiți.
Acest film le este dedicat.
SFÂRȘIT