Jeg har nylig fått vite
at jeg kanskje aldri får makt over et annet menneske igjen.
Elevene mine, som en gang gjorde alt for å imponere meg,
ser nå på min lære som virkelighetsfjern.
Min datter, som pleide å tilbe meg, finner hele min personlighet
ganske ubrukelig.
Og selv om det er mulig at en mann kan gjøre et unntak for meg,
vil jeg aldri være årsaken til en spontan ereksjon igjen.
Enda mer pinlig er det at jeg som en eldre kvinne
vil ha mistet evnen til å fengsle.
Jeg synes dette er veldig trist.
Synes ikke du?
Hva faen?
Beklager.
VI HAR ALLTID BODD PÅ SLOTTET
SEKS UKER TIDLIGERE (EN ANNEN TID)
Vi lager en høstsalat til fakultetsseminaret.
Det blir mitt 30. år på colleget,
og dermed mitt 30. fakultetsseminaret.
Men jeg kom i livmoren, så…
Det er en faen ta deg-salat.
En som gjør alle litt flaue over det de kom med.
-Ja, bare den. -Denne?
-Takk. -Vær så god.
Det kan bli gøy i dag. Det er en sexskandale.
Forbindelser mellom en professor og elevene hans.
Og tilfeldigvis
er professoren…
SI HVOR ILLE DET ER
…mannen min.
Ok. Og Title IX-situasjonen?
Andre, har du en oppdatering?
Ok, uten å gå rundt grøten,
antall anklagere har steget til seks.
Seks unge kvinner. Vel, de er ikke like unge lenger.
Antallet signaturer på oppropet som krever at John blir fjernet er…
Jøss. Over 1000 med avgangselever.
Hva?
Da jeg gikk på college, ville jeg knulle alle professorene.
Gammel, ung, mann, kvinne, men jeg var for sjenert.
Som George Bernard Shaw sa: en fast rumpe er bortkastet på de unge.
Her er vi.
Fortalte jeg om da jeg gikk inn på kontoret hans for lenge siden,
og ei jente hadde brystene drapert over ansiktet hans, som…
-Hva heter det igjen? -Overgriper?
-Det var en annen tid. -Var det?
Var det nå? Nei. En annen tid.
-Ikke begynn å… -Waterboarding.
-Det var ikke det. -Motorboating er riktig begrep.
Hva? Nei.
-Det er det. -Jeg sjekker.
-I ett ord. -Folkens, la oss ikke…
Ok, la oss gå inn.
Johns suspensjon fortsetter frem til høringen. Datoen er ikke satt.
Det jobbes med å utarbeide en rapport.
Men jeg vil gratulere David som hoppet inn som ordstyrer så raskt.
-Du er kjempeflink. -Hurra for David?
Heia David!
"Motorboating er når man stapper ansiktet inn mellom to store bryster
og vugger hodet fra side til side veldig raskt mens man lager en kraftig
brrr-lyd."
La meg presentere fakultetet.
Det kan være noe…
Å, mine venner, jeg beklager. Jeg tok feil av tiden. Utrolig.
-Vi skulle til å gå videre. -Fortsett.
David, er det en ekstra stol eller…
Hei, unnskyld meg.
Ta min.
Jeg husker ikke helt. Har du møtt Vladimir Vladinski?
Vår nye assisterende professor? Nei.
Nei, vi har ikke møttes.
-Vær så god, sitt. -Det går bra.
Jeg må stå for ryggen, pluss ansiennitet.
Jeg skal late som du ikke sa det siste, men…
Ok, vi går videre.
-Jeg mente fra et jobbperspektiv. -Jeg tuller.
Vi trenger fortsatt to frivillige til Meckleburg…
-Alt bra med matvarene? -Ja, de er lagt vekk.
-Fint. -Ja.
Respektfull…
Det er uflaks å ha veska på gulvet.
Vær kortfattet. Husk taushetsplikten.
Engasjere konstruktivt. Beholde perspektivene.
Noen spørsmål?
Jo mer du sier det.
De elsket salaten min. Slukte den, så…
Davids frito-pai.
Vil du ha?
Jeg spiser ikke gluten, dessverre.
Har du cøliaki? Min sønns venn har cøliaki.
Heller dysmorfofobi.
Takk igjen for stolen.
Bare hyggelig. De sier at å sitte dreper.
Det har jeg hørt.
-Har du prøvd en sånn hev- og senk-pult? -Nei, men det burde jeg vel?
-Bør du? -Kan være bra for lårmusklene.
Trives du her ute på landet?
For å være ærlig så sliter jeg.
Herregud!
Hei.
Herregud! Hei! Jeg er Cynthia.
-Du skal også undervise her, ikke sant? -Ja! Hun har én time.
Hei. Jeg elsker romanen din.
Jævlig banebrytende. Jeg har gledet meg til å møte deg.
Å, vel, jeg er en stor skuffelse.
Moro, jeg også. Beklager, jeg ville vært her før,
men datteren vår gjorde fra seg inni klærne.
Å, nei.
Jeg har sagt at han må lese boka di.
Jeg har ikke lest hans ennå, så vi er skuls.
-Den er ikke like bra. -Takk.
Kom og ta en drink denne uken, så kan vi bytte bøker. Begge to.
Ja. Jeg drikker ikke, men han elsker det når jeg ikke er der.
-Vi må ikke drikke. -Nei.
Jeg vil at han skal drikke. Det er bra for ham.
-Ja. -Oi sann.
-Beklager. -Beklager.
-Kan jeg låne dem litt? -Ja, jeg sender en e-post.
-Ok. -Ja.
Siden Vladimir jobber på heltid, gjelder dette mest ham.
Det gjelder bare pensjonssparing.
Det er så urettferdig.
Så forferdelig for henne. Stakkars.
Utrolig at hun ikke har sagt noe om det ennå.
Men du vet. Det er vel ikke overraskende.
Jeg er bekymret for…
Ha det bra.
Hei.
-Jeg har et spørsmål. -Jeg har kanskje et svar.
Har du sett rapporten?
-Ja visst. -Kan du sende den til meg?
Vær så snill?
-Ok. -Takk.
Å, kos deg.
KUN FOR DINE ØYNE.
Skandaløst.
Det er vanskelig for meg å forstå hvordan…
-Saltet du disse? -Ja.
…gjensidig ønskede affærer som var morsomme,
ikke til tross for maktdynamikken, men på grunn av maktdynamikken,
kan bli sett på som sårende eller skadelige etterpå.
-Tok du noe annet på dem? -Spisskummen.
Faen.
Som kvinne er jeg litt fornærmet.
Jeg vil fortelle disse kvinnene at når de er triste,
er det nok ikke på grunn av sexen,
men heller fordi de er for mye på Internett
og lurer på hva folk synes om dem.
Ferskt kjøtt.
Skal vi se.
Litt påfyll.
For å være tydelig, John og jeg har alltid hatt en avtale.
Unge i dag kaller det et åpent ekteskap, men uten all den fæle kommunikasjonen.
-Leste de brevet mitt? -Hørte ikke noe.
Kan du ta deg av komposten før neste søndag? Nei!
Gå videre, kompis!
De må lese brevet.
Det er ti år siden jeg så på en studentinne.
Er vi på 1960-tallet? Hvorfor sier du studentinner?
-Og de setter en dato for høringen. -Bra, for jeg brøt aldri reglene.
-Teknisk sett. -Nettopp.
Kan du hente et håndkle til meg?
Du svarte ikke.
Kan du ta deg av komposten før neste søndag?
-Kanskje. Møtte du de nye professorene? -Erstatterne våre?
-De er ikke erstattere. -La oss håpe det.
Ja, jeg møtte dem.
-De er unge og friske og lovende. -Vi banker det ut av dem.
Vlad, ektemannen, kommer på cocktailer neste søndag.
-Da vet jeg mer. -Mens Sid er her?
Pokker!
Ok, jeg finner en ny dato.
-Når Sid kommer… -Ja.
…la oss ikke nevne alt dette til henne.
Datteren vår trenger ikke å vite om dette…
Laks til middag på lørdag?
-Ja, jeg kan grille. -Jeg kjøper noe fra bondemarkedet.
-Vi kan ta salaten min. Den er snart klar. -Ja.
Og lage pasta eller noe. Ikke bare fisk og grønnsaker.
Da tærer jeg bort.
Jeg vurderer å slutte med gluten.
Ikke gjør det.
Hvorfor ikke?
Jeg vil ikke snakke med Sid om det.
Takk.
Dette har vært tøft for deg.
Jeg setter pris på det du gjør. Det er alt jeg sier.
-For en følsomhet. -Seriøst.
Jeg gjør bare det jeg alltid har gjort.
-God morgen. -God morgen.
I årevis har John og jeg vært et gullpar på campus.
Han, poesilærer og karismatisk ordstyrer,
og jeg, den desperat ettertraktede professoren i kreativ skriving
og lidenskapelig instruktør av den mest populære klassen i avdelingen.
Hva skjer, kjerringer?
Kvinner i amerikansk skjønnlitteratur. Litt møye, synes du ikke?
Det var et ordspill.
To cappuccinoer.
Ja. Ba du om soya?
-Soya. -Takk.
-Perfekt. -Melk.
Så…
Vi snakket sammen tidligere. Og vi ville si noe.
Ja, det er det jeg vil. Vær så snill.
-Beklager. -Det går bra.
Går det bra?
Vi ville bare tilby deg muligheten til…
…å slippe å spille den støttende kona.
Ok.
Si mer.
Å, ja.
Vi synes bare du er ei heit, genial dame.
-Vi synes du er skikkelig heit. -Ja.
Og vi mener at du ikke må stå ved din manns side.
Mine kjære venner.
Jeg er veldig smigret av bekymring deres.
Det vil bli vårt ansvar. Jeg prøver å unngå det.
-Det er alt jeg sier. -Gud!
Denne mannen og jeg har hatt en affære.
I møter, hvis jeg gikk med riktig bukse,
kunne jeg få orgasme bare ved å se på ham i profil.
Tid kan gjøre ting enklere, om du skjønner hva jeg mener.
Klar for action?
-Nesten. -Hei.
Jeg snakket med en gruppe studenter som sa dere møttes i dag.
Jeg er faktisk bekymret for dem.
De sa de ble engstelige av å snakke med deg.
Ok.
Bare fordi noen overlevende ofte ikke blir trodd av dem som muliggjør,
som ofte er eldre kvinner.
David.
Så jeg tror vi må tenke på hva studentene gjennomgår.
Beklager, ville de snakke med meg, eller ble de engstelige etterpå?
Jeg fikk ikke bekreftet det.
Når jeg hører engstelig, er det bemerkelsesverdig.
-Ok. Flo, du er ny. -Jeg har vært her i åtte år.
Du vet ikke hvordan det er,
men jeg ber deg ikke å snakke med meg om dette
på uoffisielle måter for alltid. Beklager. Er det greit?
David, tror du at du kan spise snacksen som falt på gulvet høyere?
-Hei. -Hei.
-Klar for action?
Vi får se.
Hvor plasserte de deg?
-Ovenpå? -Jeg ga ham 406.
Mitt gamle kontor.
Derfor det er så god følelse der.
Jeg mente ikke å avbryte.
Å, nei, en avbrytelse var akkurat det vi trengte.
Ok.
Mamma!
Hei!
Du lukter godt. La meg se på deg.
Du ser så kul ut.
-Hvor er Alexis? -Kommer i morgen.
-Med toget? -Hun kjøpte en bil.
Så voksent.
Hun er 35. Da du var 35, var jeg åtte. Du hadde fast jobb.
Nå er du 27, og jeg ble nettopp 40. Det er utrolig.
Aldersvitser er teite.
Så Alexis har begynt å snakke om å få barn.
-Å. -Ja.
Ok. Du er veldig ung.
-Du var på min alder. -Det var en annen tid.
Alexis anses som geriatrisk.
-Ja. Men for deg. -Jeg vet det.
I New York blir jeg tenåringsmor. Det er hot.
-Et barn er alvorlig. -Jeg vet det. Jeg tulla.
At partneren vil ha noe, betyr ikke at det er rett.
-Mamma! -Jeg liker Alexis. Elsker henne.
-Slutt å snakke. -Ikke la henne kjøre over deg.
Hun gjør ikke det! Vi snakker bare om det. Hvorfor…
Jeg betaler fortsatt studielånet ditt.
Ok, mamma. Herregud. Beklager at jeg sa det.
Neste gang sier jeg ikke noe. Fantastisk for forholdet vårt.
Takk, mamma.
Hør her, skatt. Unnskyld. Jeg er stresset.
-Det går bra. -Ikke si at det går bra.
-Vil du bli med til bakeriet? -Kan du bare slippe meg av?
En tidligere student jeg måtte stryke.
Kan jeg få en bûche de Noël?
Vi har bare 12-tommers.
Perfekt. Det er min datters favoritt. Hun…
Hun kom ikke til timene og leverte ikke oppgavene.
Det var ikke personlig.
-Kan jeg betale? -Kan jeg pakke den først?
Selvsagt. Ta deg god tid.
Tæpp nå.
-Å! Beklager. -Det går bra.
Sett bort ifra alt, tenkte jeg: Hvor er selvrespekten din?
Hun burde være flau.
-Det er som gresk teater. Orestien. -Nei, det er det ikke.
Det er et familiedrama der alle handlinger får en konsekvens
som så må regnes med. Hva er mer gresk?
Caitlyn er Klytaimestra. Khloe er Elektra. Vi er Furiene.
-Herlig samtale. -Tenk å vokse opp med dem.
Jeg elsker popkultur. Hurra. Men det er ikke en gresk tragedie.
Poenget med tragedie er å ta noe uhåndterlig og underordne det en struktur.
Som med The Kardashians.
Nei. Noe åpent kan ikke sammenlignes med en gresk tragedie.
De er ontologisk og fenomenologisk motsatt.
Ikke snakk dirty.
Definisjonen på tragedie er en eneste, komplett, hel handling.
Moren din kan ikke forstå former som utvikler seg.
-Hva? -Ja.
Hun har aldri klart å tenke selv.
Hun liker at ting gjennomprøves så hun slipper å evaluere det.
Slutt nå.
Alt skal være: "Mr. Went stjal Lady Parsons' hanske! Så skandaløst."
"Starking lengtet etter Lily, men hun døde da hun lagde hatter."
Han heter Selden. Hvorfor gjør du narr av meg?
-Fanget i elfenbenstårnet. -Jeg er i det minste inne i tårnet, John.
I motsetning til deg, som ikke lenger får lov til å være der
fordi du tok småjenter inn i tårnet.
-Hei. -Hva?
Faren din er suspendert fra skolen fordi han hadde sex med studenter!
Og jeg må håndtere alt rotet hans.
Folk som dømmer meg, snakker om meg, elever som er engstelige!
-Og du kan sitte der og gjøre narr av meg! -Hva må du håndtere?
Du vil ha meg her lenge nok til å få pensjonen og stikke.
-Hva skjer? -Det stemmer.
Jeg har bodd med deg i 30 år og jobbet med deg,
og alt jeg vil her på jorden er å være alene.
Stopp!
Men nå mister du pensjonen
fordi du ble motorboatet av en 21 år gammel kommunikasjonsstudent,
og jeg må leve med at du går rundt i huset mitt
med ballene hengende ut av den jævla shortsen din til evig tid.
Stopp!
Herregud.
Jeg er så lei for det.
Vennen min…
-Det er ikke så ille. -Pust.
-Jeg visste om det. -Visste du om det?
-Ikke detaljer, men… -Vi hadde et åpent ekteskap.
-Mamma, hva faen? -Hva?
-Jeg er enebarn, mor. -Mor?
Vi var tre i huset. Og dere holder det skjult for meg?
-Vi snakket om å fortelle… -Visste du at han knulla studenter?
-Hei. Det var ikke mot reglene. -På en måte, men…
Vet du hvem andre som sa det samme? De jævla tyskerne i andre verdenskrig.
Det er ikke en passende sammenligning.
-Jeg drar. -Jeg har bûche de Noël.
-Tar den med. -Jeg vil også ha.
-Så behold den, for faen! -Bare legg igjen en bit.
Sid, skatt. La oss snakke om dette.
-Vennen. -Henta du kaka?
La du igjen en bit?
-Frøken! -Kan vi dra?
Dette er uakseptabel oppførsel! Dette er en kake til 48 dollar!
Bare kom deg ut herfra!
-Jeg bor også her. -Finn et annet sted å sove i natt.
Jeg er ferdig. Jeg er ikke lenger støttende kone.
-Glem at jeg står løpet ut. Det er over. -Ro deg ned nå.
-Kom deg til helvete ut! -Tuller du?
-Ok. -Kom deg ut herfra!
Jævla galning. Greit.
Mener du at romanen fortsatt er relevant I vår kulturelle diskurs?
Jeg tenker ofte på hva Vladimir Nabokov sa i et intervju.
Han sa noe som: "Jeg vil ikke røre…"
…de ville at jeg skulle bli ingeniør.
Fortell oss hva som skjer nå?
Jeg skal undervise, faktisk.
Og ja, som du sa, kona mi er også forfatter.
Vi møttes i Iowa.
Og ja, det er store fordeler med det fordi vi begge forstår prosessen.
Men med et lite barn er det også jævlig vanskelig.
PÅ HYTTA.
JÆVLIG KALDT HER. JEG ER HJEMME ETTER 5
HVIS DU IKKE FORTSATT ER SÅ OPPRØRT.
ÅPENT EKTESKAP?
SID ER VELDIG LEI SEG
Jeg vil bare ha et liv uten komplikasjoner.
Hvis jeg ikke har makt,
kan jeg i det minste slippe andres drama?
Slippe oppførselen deres. Slippe deres behov og ønsker.
Er det egoistisk?
Jeg hadde nettopp entret den tiden i livet mitt da…
…jeg vil slippe å måtte tenke på noen andre.
Passer det fortsatt?
BASERT PÅ BOKEN AV
Tekst: Anette Aardal