Sanjo!
Otec už je hotový. Slez dolů.
Koupelna je volná.
No a co? Hlavně že si ulevil.
Sanju!
Sanju, otevři, potřebuju rozpouštědlo!
Sanju?
Sanjo, synu, oprav tu klávesu. Čekám na to věky.
NEUVĚŘITELNÉ BYDLENÍ - Sanju!
Nemluv na mě, když jsem na záchodě.
Trochu soukromí.
Tvůj otec odchází do důchodu. Soukromí bude ještě méně.
Perfektní.
Neměl bys číst noviny na záchodě.
NABÍDKA PRO MLADÉ PÁRY
209 Duronto Express.
V našem domě v Kanpuru máme tucet záchodů.
Může mít jeden jen pro sebe.
BYTOVÝ PROGRAM JEEVAN SAATHI
Okamžitě vylez ven!
Okamžitě!
Slyšels?
Můžete odjet v jeho důchodě. Já zůstanu v Bombaji.
Poznáš, až budeš muset zaplatit nájem.
Já si najdu své vlastní bydlení.
Celý život se točíme jen v nádražáckých bytech.
- Jak si chceš najít vlastní? - Poradím si.
Tvému otci se zase zasekla klávesnice!
A tys to ještě neopravil.
Kolikrát to mám říkat?
Řekl jsem, že to udělám.
Je to kohout na dvoře, ne zpěvák.
Mlč!
Pokračuj.
Mami, musíš to dělat teď? Přijdu pozdě do práce.
Kolikrát to mám ještě přešívat?
Tady je to ještě příliš volné.
Kam ten spěch? Máme čas.
Máme čas, máme čas. Dávej pozor na šaty!
A stále dostáváme oznámení o vystěhování.
- Včera to také přišlo. - Jo, jo.
Ze stropu padá omítka.
Kvůli tomu zatracenému Mariovi.
Celý den obskakuje svou ženu v posteli.
Mario!
Dej mi to.
Mario! Dokonce i Bůh odpočíval jeden den!
Mami.
Nakonec k nám propadnou stropem.
Tak proč nejdeš do Kanady ke strýcu Willymu?
Tolikrát tě zval.
Já si tady něco najdu a pronajmu.
Svatba bude až bude.
Ale kdy?
To chceš čekat tak dlouho, až mě pohřbíš?
Nechci.
Ježíši!
Mario!
Je osm hodin ráno! Nemáš práci?
"Upozornění, upozornění."
"Místní vlak z Borivali do Churchgate".
"Bude na svém příjezdu dvě hodiny opožděn."
"Cestující jsou žádáni,"
"aby si dělali co chtěli."
"Pojď, kámo, pokračuj dál."
"Sklenici džusu a smaženky to rozjedou."
"Mimo vesmír, ale vždycky ve svém srdci."
"Město nikdy nespí, vždycky běhej rychle."
"Fronta na jízdenky, ale žádný čas."
"Bez jízdenek si uděláš svůj čas."
"Strkat a tlačit se kolem a taky jednu dostat."
"Mezinárodní, všechny naše místa."
"Mysli hluboko a odvážně."
"Svět je šílený."
"Ztracený trajekt."
"Létající trajekt, Ranní trajekt."
"Život je hlukem."
"Napětí v plném proudu."
"Ale bez obav, jen řekněte, co si myslíte."
"Upozornění cestujícím."
"Pokud vám jeden ujel, pak jede další."
"Upozornění cestujícím."
"Pokud vám jeden ujel, pak jede další."
"Upozornění cestujícím."
"Na nájem už nezbylo."
"A nájemce mám v patách."
"I zpráva nebyla odeslána."
"Neb jsem v nerovnováze."
"Strávíš noc na nástupišti, můj příteli."
"Všichni mě už odmítli."
"Ale Mumbai mám za sebou."
"Sledování filmů v černé."
"Pláž Juhu je seznamka."
"Napjatý rozpočet."
"A každodenní boj doma."
"Situace je patetická a mimo kontrolu."
"Mysl je šílená."
"Zbytečné kecy."
"Vyleštit boty a vyrazit."
"Myslím, že čistou Indii najdeš jen tam."
"Kšefty, zbytek ujde."
"Co na tom, všichni tam jdou".
"Teď je přestávku na čaj".
"Upozornění cestujícím."
"Pouze pro dámy."
"Upozornění cestujícím."
"Mladej!"
"Pokud vám ujel jeden..."
"Udělejte si místo."
"Upozornění cestujícím."
"Zdraví vás, lord Acyuta, Keshava, Rama, Narayana."
"Zdraví vás, lord Krishna, Damodara, Vasudeva, Hari."
"Zdraví vás, lord Sridhara, Madhava, milovaný z Gopikas."
"Zdraví vás Pán Ramachandry Pána Janakiho."
"Hare Rama Hare Krishna."
Ne, ne, ten druhý.
Ty pse!
Nevyužívej své situace.
Dej pryč ty ruce.
- Co se stalo? - Někdo mi šáhl do kapsy.
- Podržte to. - Opatrně, to lechtá, opatrně.
Chyťte zloděje!
- To se nestydíš? - Pane, vlak!
Pojedu dalším.
Nevíš, s kým sis začal.
Předám ho policii.
Už stačí, šéfe.
Je to dobré.
Zbláznil jste se krást?
Vždyť jste tak dobře oblečený.
Lidé tady na sebe tvrdě pracují a vy...
Co jiného mohu dělat?
Co mám dělat...
Musím zaplatit nájemné, pane.
Když dnes nezaplatím,
tak mě můj domácí vyhodí na ulici.
Jo, jo, jo, to jsou krokodýli slzy.
Už dost.
Je zoufalý. Pusťme ho.
Chápu, že máte své vlastní problémy,
ale tohle nemůžete.
Musíte tvrdě pracovat.
- Počkejte, já vám... - Už dobrý.
- Ne, já vám něco... - To je dobrý.
Mlčte!
Ukradl jste mi peněženku?
Promiňte, pane.
Ty parchante!
Dobré ráno. Výtah!
Mohu vstoupit?
Jaký je havarijní plán?
Promiňte?
Pokud plán A nefunguje...
musíte mít plán B.
Jaký máte plán B?
Od rána nefunguje server! Nemůžu pracovat!
Dvě hodiny. Pokud plán nebude připraven...
skončí to takhle:
"Bohužel vás musím propustit."
Necháváš se ponižovat jako otrok?
To není tak. Je to milá osoba.
Pouze...
- Zase po sobě vyjeli. - Jdeme.
- Jsi k nakousnutí. - Nekousej mě.
- Vezmi si to. - Rashi, někdo může vstoupit.
Dobré ráno, šéfe.
Dobré ráno, otroku.
Ne, Rashi. Prosím.
Dobré ránko, zlatíčko.
Jsi stále vzhůru?
Ale pořád tam...
Ano, samozřejmě. Přijdu do tvých snů.
Jsem v kanceláři. Čau.
Co se stalo?
Rashi, co to děláš?
Rashi, to není sranda. To je pro mne ponižující.
A pro mě to snad není ponižující?
Proč o nás neřekneš Kashimu?
Co mám říct Kashimovi?
Že po jeho odjezdu do Londýna
jsem si začala románek s kancelářským mechanikem?
Rashi...
Jsem IT specialista.
Snažím se získat úvěr na bydlení.
Jakmile budeme mít vlastní místo, můžeš se přestěhovat od Kashima.
Dnes jsem o tom četl. Stačí, když se vezmeme.
Společně předložíme žádost.
Budu splácet splátky, a pak...
Kashim mě chce překvapit svým příjezdem za pár dní.
Všechno mu řeknu.
Pokud tě má překvapit,
tak jak ty víš, že přijede?
Sanjayi, mám synchronizaci s jeho mailem. Co ještě?
Poslyš,
půjdeme spolu dnes večer na Jasonovu svatbu?
Prosím.
Víš, že se nemůžeme společně ukazovat.
Ale po svatbě k tobě můžu přijít, že?
Nemusím si dělat starosti s časem, ne?
- Sanjay Chaturvedi! - Ano, šéfe.
Neztrácejte firemní čas.
Padej!
Takže?
Co si myslíš?
Zlatíčko, to je pro chudáky.
- Ne. - Ano.
Kdo to říká?
To je pro lidi jako my.
Ne, to je pro ty, kteří to potřebují.
Kteří si nemohou dovolit vlastní byt.
To není pro nás. My už byt máme.
Patří tvému otci.
Same.
Miláčku.
Měli bychom mít své vlastní.
S cedulkou na dveřích.
"Rodina D'Souza-Misquitty".
Počkat.
Proč D'Souza?
Po svatbě budeš bydlet se mnou.
Ty budeš Misquittová.
Já budu Misquitta.
Ne, Same.
Já to nechci.
Chci svůj vlastní byt.
- Dokonce může být i malý. - Moment. Mluvíš o tom?
O tom...
Vím všechno o tom plánu bydlení.
Dnes jsem dal Rameshovi půjčku.
- Děkuji, pane. - Ruce na volant.
- Promiňte. - Dívejte se na silnici.
- Same... - Nemysli na to.
Běž na ten večírek a bav se.
- Prostě se bav. Rameshi. - Ano.
- Odvezeš ji v noci domů. - Dobře, pane.
Same, poslouchej...
Klídek.
Pořád žádný sex?
Ona tě pořád vodí za nos.
Ženy potřebují pocit bezpečí.
V Kashimově bytě má pohodlí a moji situaci víš.
- Co má sex s bytem? - Úplně všechno, kámo.
Moc dobře víš, že vztah se začíná na Juhu pláži a končí v Bandstandu.
Až budu mít svůj byt, tak v obýváku bude LCD televizor...
a velká postel v ložnici, kde se bude pořád sexovat!
Já ji miluji. Opravdu ji miluji.
Ona je ta pravá.
Kámo.
Kdo je tam ta?
To je Tina.
Je nalíčená, proto jsi ji nepoznal.
Ale Tinu znám, kdo je ta vedle ní?
A teď dámy a pánové,
potlesk pro Jasona i Ruth!
Nevěsta a ženich vás zvou na taneční parket
na velmi speciální verzi "Ptáčka".
Muselo se to stát po mém.
Úžasné. Opravdu...
- Rashi... madam... - Tady.
Můžeš mi prosím přinést sklenici Chenina Blanca.
Zveme všechny na taneční parket.
- Najděte si partnera. - Díky.
- Nikdo to neudělá lépe než ty. - To mě těší.
- Vážně. - Kdo to byl?
- Myslím, že z IT oddělení. - Z IT?
Kráska na konci řady je volná.
- Dej mi tu ruku. - Už našla partnera.
"Když se setkávají dva cizinci, zčervenejí a jsou plaší."
"Ale když se potká láska, stoupají po obloze."
"Pojďme udělat nějaký vzruch, ať se to tady rozvíří."
"S malou romantikou a malou drámou."
"Nebuďte plaší a využijte tuto šanci."
"Pojď, pojď."
"Pojďme dělat ptačí tanec."
"Pta-ptačí tanec."
"Pojďme dělat ptačí tanec."
"Co máš za lubem?"
"Proč mě pronásleduješ?"
"Jsou i další."
"Nezadané dívky, pojďte špásovat."
"Vyzkoušejte s ním své štěstí."
"Kamkoli se podívám, vidím tebe."
"Jsi moje vášeň."
"Ve tvém náručí jsem šťastný."
"Vem si moje srdce."
Co to děláš? Vstávej!
- Ten tanec neznám. - Povedu tě.
"Pojďme dělat ptačí tanec."
Je to...
...tvoje?
Cože?
Cítím to.
Ty... to cítíš?
Jo, je to...
velmi zřetelné.
Promiň. Už je to nějaký čas od...
tedy, co jsem někoho objal.
- Omlouvám se. - V pořádku. Chápu to.
Vytáhni ho.
Tady?
Ano, vždyť ti vibruje.
Vi...
No samozřejmě.
Omlouvám se, musím jít, jen...
- ...děkuji. - Za co?
Ahoj.
Sanjay.
IT oddělení, deváté patro.
Karina. Druhé patro.
- Ahojky. - Ahoj.
Chenin Blanc. Chenin Blanc.
Chenin Blanc.
Chenin...
...Blanc.
Chenin Blanc. Chenin Blanc.
Co to je?
Chenin Blanc.
Otevři své srdce, můj milovaný.
Dej mi vědět jestli můžu, nebo ne, můj milovaný.
Otevři své srdce, můj milovaný.
Chci, abys něco ucítil.
Jsem zaplynovaná.
Opravdu?
- Otroku. - Šéfe.
Zanes mě do mého pokoje.
Jasně, šéfe.
Nebo se na mě stále chceš jen dívat?
Vím, co bys chtěl.
Chci to taky.
Ale ne tady.
Ne teď.
Ale proč?
Tohle je Kashimův dům.
Jeho postel.
Tady bych se...
...necítila dobře.
Sanju!
Můžeme se jen tulit?
Stále se jen tulíme.
Kdo to bude teď?
Co chvíli zase nějaký nový příbuzný.
Nemám kde spát ve svém vlastním domě.
Ty jsi chlastal, že?
- Kdo to je? - Strýček Gajju.
Jak tě znovu nachytám, přelámu ti nohy.
- Kde mám spát? - Co?
Jako chlapec jsi vždy chtěl spát vedle strýčka Gajja.
- Běž, už můžeš, běž. - Ale on...
Tak běž.
Nedělej rámus. Zrovna usnul.
Jen na pár dní.
Tyhle problémy nebudu mít...
ve vlastním domě.
- A tohle není tvůj domov? - Opravdu?
Byt je pronajatý od železnice.
Pokoje jsou menší než kupéčka.
Zatlučeš hřebík do zdi a ta spadne.
Mimochodem, vystěhují nás, až otec odejde do důchodu.
Dům jsou lidé, kteří v něm žijí.
Ne pokoje a stěny.
Až na to, že je jich tu hodně.
Co tím myslíš?
Tak si běž bydlet někde sám.
Už velmi brzy.
Požádal jsem o půjčku.
To není snadné. Jinak by ji už všichni měli.
Mami.
Pracuji pro banku. Bez problémů mi ji schválí.
Proč jsem ji nedostal?
Hej, halo!
Vždyť je to jen 5 milionů rupií.
Co mám říct? Zeptejte se na úvěrovém.
Já jim ukážu na úvěrovém.
Neoprávněno.
Povoleno.
Počkat!
- Prosím vás. - Ano?
- Já jsem tady požádal... - Ahoj! - Ahoj.
- Ahojky. - Ahoj.
- Co tady děláš? - Jo. Karina D'Souza. Druhé patro.
- Úvěrové. - Nepamatuješ si?
Samozřejmě. Úvěrové oddělení, druhé. IT, poslední.
Pojď sem.
- Jsi naštvaný? - Ne.
Ach, ano.
Požádal jsem o půjčku,
ale někdo to zamítl.
- Zamítl? - Ano.
Zaměstnanci by měli mít přednost.
Přesně tak.
- Sanjay Chaturvedi. - Sanjay Chaturvedi.
Víš, to přesně jsem myslel.
Když tady pracuji,
měl bych mít přednost.
Pro tebe to je hračkou.
Někde se tam musela stát nějaká chyba.
Chtěl jsem to zkontrolovat.
Ale zdejší lidé nemají vychování. Vůbec nerozumějí hierarchii.
To já jsem...
zamítla tu žádost.
- Promiň. - Ne, to je...
Ale proč?
Podívej...
vyděláváš 50.000 rupií.
- Čistýho nejvýše 45.000... - 46.000.
Jak ti máme dát úvěr na 5 milionů?
Proč ne? Budu přece splácet splátky.
Jak bys splácel?
Měsíční splátka je 40.000.
Jak budeš bydlet za 6.000?
Já si poradím.
Nemusíš se o to strachovat.
Nebudu jíst. Budu žít na vodě a vzduchu.
- Sanjayi, nebuď naštvaný. - Zkontroluj to ještě jednou.
Vidíš, dokumenty jsou správné.
Tady je pojištění, a to je výpis z účtu.
Zkontroluj to.
Už jsem všechno zkontrolovala.
To je politika banky. Nemohu...
Nemohu ti pomoci.
Měl jsem nabídky v nejlepších IT společnostech.
Ale rozhodl jsem se pro opravu serverů v této bance.
Víš proč?
Myslel jsem, že jako bankovní zaměstnanec bych mohl snadněji dostal půjčku.
Budu mít přednost.
Tak kde je problém?
Sanjayi.
Proč si na mě vylíváš vztek?
- Dělám jen svou práci. - Ne, neděláš ji.
Myslíte si, že vám tyhle razítka umožní rozhodnout,
kdo může a nemůže zůstat ve městě.
Jasně, děláš svou práci.
Řeknu ti něco.
Žádná bankovní loutka nebude rozhodovat, kde mám bydlet.
Hej!
Nejsem loutka! Bacha na jazyk!
Zešílel.
Poslyš, vezmi si tu rikšu, pojedu další.
Ne, to je v pořádku.
Moc se omlouvám.
Naštvalo mě, že jsem ji nedostal a mluvil nezdvořile.
A teď tohle.
Omlouvám se.
Zajdeme na kávu?
Vím, je to...
Není to... daleko.
Prosím.
Nezlob se.
Nazvals mě loutkou.
Ano.
Loutka znamená "zaměstnanec".
Sanjay, loutka.
Karina...
Zaměstnanec.
Víš ty co?
Žil jsem na všech nádražích od Dahisaru po hlavní nádraží.
Jen chci mít trvalou adresu.
Nic víc.
Co?
Viděl jsi tu reklamu...
- Jeevana Saathiho... - Plán bydlení.
Samozřejmě viděl. Proto žádám o půjčku.
Chtěl jsem se také zúčastnit loterie, ale to nedává smysl.
Proč?
Stále máš šanci.
Proč bys platil jen sám? Proč se nesnažíš s někým...
- Jsi ženatý? - Ne.
A nějaká...
přítelkyně?
Pane.
Děkuju.
Možná ano.
Proč?
Tak si...
splň svůj sen a běž do toho i s ní.
A splácejte spolu.
To je možné?
Dnešní manželství vedou dům společně.
Víš...
oba dva se dělí stejnou měrou.
Oba chodí do práce, umývají společně nádobí,
oba společně perou.
Společně relaxují o víkendu. Objednávají si společně jídlo.
Proč?
Společně objednávat?
Společné vaření je romantické.
- Kdo bude vařit každý den? - Každodenně ne, každý druhý den.
Jednou budeš ty a podruhé já...
tím myslím, tvá přítelkyně.
Jak se jmenuje?
To jsem ještě neřekl.
Promiň.
Ten plán je pouze pro manžele, takže...
Na tom nezáleží.
Klidně se kvůli bydlení ožením.
- Cože? - Cože?
Dělám si legraci.
S tvým Samuelem to neplánuješ?
Ne, Samuel žije s rodiči. Má doma tři sluhy.
Tak to máš štěstí.
Žádné úvěry, žádné vaření, žádné mytí.
Ale...
to je můj sen.
Sníš o tom, že budeš s manželem umývat nádobí?
Ne.
O svém bytě, o sdílení odpovědností a o všem,
- ...ale... - Nesdílíš to.
Tady bydlím.
42 rupií.
Cože to?
Pro rikšu. Dělíme se, jak o tom básníš.
Promiň. Ano.
Dělám si legraci.
Tak zítra.
- Ahoj. - Ahoj. Karino...
Nacvičuji si to každý den v koupelně.
Co?
Vždycky zazvoní, když tančíme.
Ano...
Dnes si aktualizuji svůj status.
Ano.
Blahopřeji.
- Tak později. Díky. - Ahojky.
Rashi, naše vlastní bydlení.
Cedulky na dveřích. Rozdělení povinností.
Sex, spousta jídla a hluboké rozhovory.
To je to. To je ono.
Rashi, musíš se rozhodnout.
Kashim nebo já.
- Ahoj, Kashime. - Hej, Sanjayi!
Je dobré se s tebou konečně setkat.
Rashi na tebe čeká.
Moje oblíbené květiny.
Vidíš? Ani nevíš, jaké jsou mé oblíbené květiny.
Sanjayi, běž udělat čaj pro každého.
Hej...
Tady není tvým zaměstnancem, ale mým přítelem.
Běž...
a nalej všem víno.
Ale, to je i jeho domov.
Nejsou třeba takové formality.
Promiň.
Úzkostný zvyk z dětství.
Jsem rád, že tě Rashi našla.
Ano, určitě...
Ne...
jak to myslíš.
Cítil jsem se nejistě.
"Co to je za chlapa? Proč jsou si tak blízcí?"
Řekla mi, že jsi něco jako nejlepší kámoš.
Něco jako bratr.
Ale já jí nevěřil.
Chtěl jsem ti zmalovat obličej.
- Ale pak mi poslala obrázek. - Chápu.
A pak pochopil.
Co?
Cos pochopil?
Zlatíčko!
Komu: KARINA Status: NEZADANÝ
Bože, kéž dary, které nám přinášíš...
jsou tebou požehnány skrze Krista, našeho Pána.
Vše v pořádku?
Ano, všechno.
Chtěl bych něco oznámit.
Ježíši, Marie a Josefe.
Dostal jsem zprávu.
Odkud, synu?
Z vrchu.
Zevnitř.
Víte, nemůžu žít jako vy.
Jen vydělávat a vydělávat.
Kupovat nemovitosti...
pak se muset o ně pořád starat.
Nemůžu takhle žít.
Miliony lidí potřebují naši pomoc.
- Chce se stát knězem? - Chceš být kněz?
Ne, nebudu knězem, založil jsem nevládní organizaci.
- Budeme cestovat. - Jakou organizaci?
- Imphal, Kohima, Guwahati. - Nezisková organizace.
- A pak někam na jih. - To je asi Orisa.
Orisa.
Řekla jsem všem, že tento rok po Velikonocích, že bude svatba.
A že ji dnes požádáš o ruku.
Chtěl jsem.
Chtěl jsem, teto. "Vezmeš si mě?"
Chci říct, tebe ne teto. Karinu. "Vezmeš si mě?"
- Víte, po třech měsících. - Tři měsíce?
Aby měla dost času na to, přestat pracovat ve své bance.
Už pro ty pijavice nebude muset dál pracovat.
Nenávidím banky. Pijavice.
Poslouchej, synu.
Ten dům nám padá všem na hlavy. Ty o tom víš.
- Já vím. - Chceš-li změnit svět, jen si běž.
Nikdo nic neřekne, ale počkej do svatby.
Teta, vezmeme se hned,
jak se vrátím. Dávám své slovo.
- Mami. - Promluvím si otcem Lawriem.
Všichni si s ním promluvíme.
Karino.
- Je nervózní nebo co? - Jen se stydí.
Karino!
Není to hezké dostat návrh uprostřed večeře.
Karino, holka, kam tak utíkáš?
Co si myslí? Má mě za psa?
Jen přendat vodítko.
On mi nebude rozhodovat o tom,
jak budu žít.
Co, co když mě opustí?
Co uděláš?
- Co pak uděláš? - Už dost!
Nechci se stát tebou.
Žiješ v domě svého bratra. Na jeho podpoře.
Zatraceně bezmocná.
Až tak si nám vyrostla?
Stát tady a být arogantní.
Víš, co jsem ti vše obětovala?
Orodovala jsem dnem i nocí, abys mohla chodit do školy.
A teď mi říkáš takové věci?
Nebudeš jako já.
Mohla jsem vést jiný život a znovu se provdat.
Ale vybrala jsem si tebe!
Chci tě vidět, jak kráčíš uličkou v krásných šatech...
a že si vezmeš pořádného mužského.
Žádám si příliš mnoho?
Nechceš být jako já? Nikdy nebudeš.
- Schvaluješ Sanjayovi půjčku? - Co to děláš?
To je jiného.
Úvěr si mu okamžitě zamítla, ale chlapík se ti líbí.
Viděla jsem vás, jak jste spolu odešli.
Víš co?
Starej se o sebe.
Vypadáš nervózně, i po Samovém návrhu.
Udělal ho?
Opravdu?
Běž.
Dobře,
nevadí.
Chápu tu tvou rovnost.
Románek se Sanjayem
a manželství se Samem.
Skvělé!
Zítra je poslední den.
Co?
Podání žádostí o byt.
Ale vy jste se rozešli, že jo?
Samuel jede do Imphaly.
A pak do Sikkimu...
a do Kohimu.
Ti lidi musí být šťastlivci,
když ho dostanou.
Ve skutečnosti,
šťastní jsou ti, kteří si plní své sny.
Sny o svém domově.
Bylo by to skvělé, kdybychom...
chci říct...
jednoduché.
Nepodáme si to společně?
Vyplňme ten formulář.
Možná se nám to podaří.
Sanjayi.
- To je pro ženaté. - Já vím.
Jen to vyplníme a jen tak pošleme.
Počkat.
Ty mi dáváš návrh...
- ...v rikše? - Ano.
Ne, to nemělo znamenat žádný návrh.
Jenom říkám, že vyplníme formulář.
A pokud to zafunguje, něco vymyslíme.
Co vymyslíme?
Co?
Domluvíme se mezi sebou...
jak, co, kolik...
Vše co chci říct je, že to je životní příležitost.
Takový program už nebude.
Sanjayi...
Ty...
co to... co to říkáš?
- Tohle všechno pro byt? - Ne, pro to ne.
- Omlouvám se. - Ne.
Ne?
Je to 50 metrový byt.
Promiň.
50 metrů...
čtverečních?
Prostorný...
dvě koupelny...
balkon...
otevřená kuchyně...
místo pro sušení prádla.
Karino.
Výtah?
- Dva. - Parkování?
V budově.
A venku dětské hřiště.
Poslyš Karino, jen říkám, že podáme tu žádost.
Není to lehké.
Ale mít svůj vlastní byt,
kde můžeme žít svým vlastním způsobem.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Mám pro tebe překvapení.
Překvapení!
- Co to je? - To je tvůj vlastní prostor.
Dlouho jsem na něm pracoval.
Tady máš šicí stroj...
dívej.
Stůl.
Tady budeš pracovat ty a tam teta.
Omlouvám se za včerejšek.
Všechny jsem vás asi moc zaskočil.
Chtěla ses provdat, protože ti strop padal na hlavu, ale...
teď tady máš tohle. Svůj vlastní prostor.
Můžete se...
s tetou Blossomovou hned přestěhovat. Celkové soukromí, samostatný vchod.
A po manželství se teta může přestěhovat...
do Kanady.
A my...
Ty...
okna se neotevírají?
Jsou zaseklé,
ale nebudeš je potřebovat.
Tady...
je klimatizace, takže...
se nemusí větrat.
A...
Naše cedule. "Kar-Sam."
- To jsou naše jména. - Vidím.
- Tvoje je první. - To taky vidím.
Zlatíčko...
Postarám se o tebe.
Zatímco jsem tady, nemusíš se o nic starat.
A když tady nebudeš?
Když tady nebudu...
- Ano, pane? - Kde jsi byl?
Měl jsi přijít hned po zazvonění.
- Všechno jsi pokazil. Běž pryč! - Omlouvám se.
V každém případě, když tu nebudu,
bude tady on.
To je skvělé.
Že jo?
Skvělé.
Stále máme tři hodiny.
Jeevan Saathi.
Podepiš se na tvé fotce.
Půl na stránku a půl na fotku.
Necítíš se...
nějak divně?
Proč?
Myslím...
děláme...
správnou věc?
Správnou?
Děláme něco krásného.
Co... Pomůžu vám...
Zkontrolujte si to, tady.
- Děkuji. - Není zač.
- Žádný problém. - Je to seriózní program.
Jsou nutné následující dokumenty: osvědčení o manželství...
400.000 je vklad. Potřebné dokumenty.
Ale my nemáme svatební certifikát.
- Ani peníze. - Ano...
Vemte si potvrzení a běžte.
NOTÁŘ
Je tady možnost.
Jaká?
Sanjayi, bratře, teď už chápu,
proč se tě ten dojemný příběh tak dotkl tvého srdce.
Každý v Mumbai má problém s bydlením.
- Přesně. - A málokdo má srdce...
jako ty.
Já...
vám pomůžu, tak rychle.
Tady je formulář a potřebné doklady.
Na koho bude napsaný ten byt?
Na nás dva. Sdílíme ho rovnocenně.
Manželství z lásky?
Tajemství před rodinou?
Nikomu to neřeknu.
- Dejte mi šek. - Šek, ten...
- Je to nutné kvůli vkladu. - Přesně.
Pokud ho nedostanete, peníze vám vrátí.
- Ano, ale... - Za týden budu mít peníze.
To je oficiální záležitost.
A svatební certifikát?
Není tady.
My...
jsme se právě vzali, takže...
Čekáte na certifikát.
Přesně tak.
Sanjayi...
Pracuji tady už 15 let.
Podle tváře poznám, kdo je ženatý, kdo je rozvedený,
a kdo s někým pouze chodí.
Nebojte se.
Když Bůh vytváří problém,
tak my tady najdeme řešení.
Jen udělej,
co říkám.
Vše je perfektní. Proces je počítačový a uzavře se 18.
Jejich romantika se skončí tady. Rychle!
A teď...
něco sladkého.
Teď jsme ji podali a už ji máme?
Ne, ne, vy dva dostanete ten byt,
jen pokud se vezmete.
Co to?
Podívejte, právě bere formulář na registraci vašeho manželství.
Pak vezme dokumenty do úřadu pro bydlení.
Když dostanete datum registrace,
budete se muset oženit v následujících týdnech.
Doufám, že váš formulář dojde až na konec.
A pak budete žít šťastně až do konce.
Běžte.
Pan Kamleshi, dokumenty jsou hotové.
Neboj, svatba nebude.
Jak dostaneme dům,
doplníme formality a...
registrace rozvodu je hned vedle registrace svateb.
Poslyš.
Neboj se.
Zítra se domluvíme, co dál,
pokud nám ten byt přidělí, pokud...
nepřidělí, aspoň jsme to zkusili.
Karino.
Děkuju.
A blahopřeji.
Poslyš...
Musíme se nějak postarat o ten vklad.
- Moje matka sleduje mé finance... - V klidu, promluvím si s personální.
Madam Rashi mě má ráda.
Nedělej chytráka!
Kdyby se o nás Kashim dozvěděl, byl bys mrtvý.
To by byla "čestná" vražda.
Rashi, o tom nechci mluvit.
Chtěl jsem mluvit o něčem osobním.
- Já... - Miluješ jinou.
Ne, ne... já.
Budeš si ji brát.
Ano. Ne! Prostě...
- Pozveš mě na svatbu. - Rashi.
Chci si půjčit 400 000
z mého spořícího účtu,
protože si kupuji byt.
Potřebuji jen podpis.
Kupuješ si s ní i byt.
Nemohls na mě počkat.
Rashi, čekám na tebe tři roky.
- Ty a Kashim... - Poslyš, Kashim a já...
Nechci stát mezi vámi.
Opravdu potřebuji
dostat ten byt.
A já potřebuju tebe, Sanjayi.
Můj otroku.
Dobře.
Pokud dostaneme byt, můžeš požádat o půjčku.
- Ano. - A podle aktuální tržní sazby...
tedy, pokud na to budeš mít, pak mi dáš svou část.
A pokud budeš chtít byt,
já ti odprodám svůj díl.
- Dobrý, ne? - Ano.
A pokud si to ani jeden z nás nemůže dovolit,
pak to prodáme za tržní cenu.
- Získáme alespoň polovinu ceny. - Ano.
Můžeme ho taky pronajmout.
Takový byt už nebude.
- Správně. - To...
To je pravděpodobně tvoje.
Ne, moje to není.
- Nápoj zdarma. - Proč?
- Šťastného Valentýna. - Jak krásné.
Děkuju.
- Ale my... - Ne...
- My... - Zdarma znamená zdarma.
Děláš ze mně blázna, že nevím co je zdarma?
Běž už.
- Nechceš taxík? - Ne, ne, ráda cestuji vlakem.
Se Samuelem vždycky jezdím autem.
Zvykla jsem si na to.
Můžeš přejít do oddělení pro ženy.
Chci být s tebou.
Sanjo!
Jak se daří?
Strýčku Mishro. Mám se dobře.
Pojď sem. Pojď.
Prosím, udělejte místo.
Nemusíte. Brzy vystupuji.
Ale všichni přece...
jednou vystoupí.
Kde pracuješ?
Tam kde pořád, na oddělení IT centra.
Soukromá.
Dobře.
Velmi dobře.
Kolik vyděláváš?
Platí tolik, kolik potřebuji.
Hele synku, kup si motorku.
Ta je na to ideální.
V pořádku.
Je zaměstnanec.
Jdu teď do kanceláře.
Uvidím se s tvým otcem.
Řeknu mu, že jsme se viděli.
Některým je jedno, kde právě jsou.
Ano.
Třeba...
v kavárně...
v parku...
v rikše, ve vlaku.
Ale vlak je...
extrémně trapný.
Ale nemají jinou možnost.
Ve městě není místo,
kde se dá...
líbat.
Líbat?
Jak se říká v klanu Raghu:
"Oddej život, ale nedávej polibek."
- Karino. - Ne!
To je v pořádku.
To se stává.
Tohle jsme si nedomluvili.
Ale...
strávila jsem příjemný čas.
- Já taky. - A jsi tak roztomilý.
Šťastného Valentýna. Ahoj.
Pamatuješ si pana Dubeyho?
Má továrnu na mýdlo.
- A taky kamenné doly. - Ano.
Má dceru, Triptu.
Studuje v Kotě.
Je tak krásná.
Poslala jsem jí tvou fotku na WhatsApp.
Podle její reakce se jí líbíš.
Podívej se na její profilovou fotku a řekni mi, co si myslíš.
Mami, nechci vidět žádné fotky.
To mám jít taky do důchodu?
Jen počkej, změníš názor.
Opravdu je hezká.
- Proč neposedíš a hned utíkáš? - Umývám si ruce.
Na podívání se na fotku nepotřebuješ čisté ruce.
Pojď to dojíst, ať můžu dokončit práci.
Už jdu.
1 nová zpráva KARINA
KARINA: Otevři dveře...
To je furt něco, se jednou zblázním z těch tvých blábolů.
Ale tu klávesu se mi stále nedaří opravit.
Ahoj.
- Ahoj. - Sanju!
Už jdu!
Musíme si promluvit.
Můžeme jít do tvého pokoje?
Nemám svůj pokoj.
Spím v hale.
Rozkošné.
Sanju!
Umýváš si ruce nebo jsi na záchodě?
Už jdu, mami.
Dokud neopravím tu klávesu, budu jíst slané věci.
Víš,
Sam a já...
my jsme...
my jsme to ještě nedělali.
Až dosud.
Ale...
než dnes odjel do Impy...
chtěl mě někam vzít a...
Ale...
já jsem...
nesouhlasila...
protože...
já...
- ...se dopustila zrady a... - Hej. Nikoho si nezradila.
Stalo se to.
Měla jsi pravdu.
Takhle jsme se nedomluvili...
a nemám právo očekávat, že...
Ne,
odmítla jsem...
Samuela, protože jsem si myslela, že bych zradila tebe.
- Měla bych jít. - Karino!
- Nevím, jestli můžeme... - Můžeme!
Můžeme, protože...
můj status je "nezadaný".
Můj...
status je taky "nezadaná".
Ty ses... rozešla se Samuelem?
Ano.
Ale proč si na chvilku zaváhala?
To značí,
- ...napsala jsem mu vše v dopise. - Ne, Karino. Nebo skočím dolů.
Mám už dost té nejistoty. Potřebuji to vědět teď.
Sanjayi, stojím teď na terase v této hodině. Co jiného ještě?
Nic k němu necítím, já jen cítím...
Ty...
ty to...
necítíš?
Jistě že cítím.
Je to přece ten nejstarší pocit na světě.
Ale pokaždé je to nové.
Místo s výhledem na celý svět.
Někde tam na obloze.
Tam kde měsíc nahlíží skrze okna.
Místo, kde ti voda stéká po tváři.
Když se oceán bouří a vrací se zpět.
Kde všechno udržujeme v opravdovém štěstí.
Šumivé odpoledne a sametový večer.
Místo, kde mohou naše plující sny odpočívat.
Svatyně. Svatyně.
Svatyně jako domov.
Svatyně. Svatyně.
Svatyně jako domov.
Svatyně.
Utíkejte! Policie!
- Já ti vůbec nevím... - Našel jsem to!
To je Sanjayi?
Co se děje?
- Nevím. - Lepší místo nenajdeme.
- Sanjayi, co to děláš? - Jdeme.
- Nemůžu odejít před 18°°. Co to děláš? - Jsem Iťák, já ti řídím čas.
Ahoj.
- Kam jdeme? - Rychle.
- Nechal jsi mě čekat tak dlouho. - Promiň, promiň.
- Startuj. - Hned to bude.
- Pojď. - Zbláznil ses?
V žádném případě. Jdu domů.
Tam tě právě beru.
Vítej v rezidenci D'Souza-Chaturvedi.
To je budova toho plánovaného bydlení.
A tohle...
tohle bude náš domov.
Poslední patro.
Ale...
my můžeme dostat i třeba přízemí.
Nemusíme dostat zrovna tohle.
Nebojme se přece snít.
Kdykoliv přijdou nevítané deště...
společně si zazpíváme romantickou píseň
a ucítíme kolem sebe delikátní vůni.
Popíjejíc spolu horký čaj.
Budeme tak daleko od světa,
kde lidé vypadají jak světlušky.
Svatyně.
Svatyně jako dům.
To je úžasné.
To ano.
Tohle všechno,
tenhle dům...
úžasné.
Dům ne.
Tohle je...
Tohle je úžasné.
My.
Jsi si jistý?
Ano.
Jsem si jistý.
Takhle jsme se ale nedomluvili.
Za tuhle změnu draze zaplatíš.
- Ne, prosím. - Momentík.
Ne, Karino.
To je máma.
Ahoj, mami. Už jdu. Jsem u Tiny.
A co ten 400.000 šek?
Postarám se o to.
Skvělé.
Rashi, co to děláš?
Proč?
Nemůžu tě políbit?
Ne, Rashi...
Omlouvám se, ale víš...
To já se omlouvám.
Celý týden obíhám nadřízené,
abys dostal ten šek.
A kdy ho dostanu?
Kdy bude ten šek?
V neděli jsou moje narozeniny.
Jsem úplně sama.
- Nemám s kým oslavovat. - Rashi, tohle ne.
Tak co to je?
Co mám dělat?
Uděláš mi překvapivou párty?
Jakou párty bys...
To je skvělý nápad.
Jo.
Určitě se budeme skvěle bavit s ostatními.
Dokonce ti dám i ten šek.
Dárek ode mě.
Miluju překvapení.
Překvapení!
Tři roky jsem si tě nepustila blíž.
- Ale, Rashi, byli jsme si blízko. - A měli jsme snad sex, co?
Byla jsem věrná.
A on si začne s nějakou bílou holkou.
Jak víš...?
- Synchronizovaný email. - Je to nějaká Vanessa.
Vanessa?
Ty emaily jsou opravdu zneklidňující.
Nechci tady žít.
Nechci nic od Kashima.
Táta mi už hledá dům na Bandře.
Jen potřebuji někoho...
- ...s kým se o to podělím. - Sanjayi?
Rashi... madam...
jen mi dej ten šek.
Sanjayi,
v celém domě je nepořádek. Pomůžeš mi?
Ano, společně to uděláme rychleji.
- Sunny. - Ano?
Jsi opilý. Měl bys jít domů. Poradím si.
Jsem abstinent.
- Sunny. - Ano, madam?
Jsi opilý.
Měl bys jít okamžitě domů.
Dobře.
Ne, to jako vážně...
Udělala jsem chybu.
Nepustila jsem si tě k sobě.
Proto si mi odešel?
Já, víš, já teď Rashi nemůžu...
Proč?
Když jsem byla s jiným,
neměl jsi s tím problém.
A teď, když tě potřebuju,
předstíráš věrnost?
Klídek, je to jen sex.
Sex?
Ne, Rashi. Jen chci ten šek.
Pojď si pro něj...
otroku.
Otevřete tajemství svého srdce.
- Halo? - Halo, kde jsi?
Já, já, já jsem doma. Proč?
A co ten šek?
- Ten šek... - Měl jsi to zařídit do víkendu.
Pan Rehmat ho očekává v pondělí.
Nebereš mi telefony.
Sanjayi? Haló?
Slyšíš mě?
Haló?
Ano. Mám ten šek.
Tak to je fantastické! Protože jsme vyhráli ten byt!
Ten, který jsme chtěli v tom nejvyšším patře!
Ten co jsme si představovali.
Ve té stejné budově.
Podařilo se nám to! Podařilo se to!
Ano,
podařilo se mi to.
Přátelé, dnes můj blízký kamarád
odchází do důchodu.
Vždycky jsem miloval jeho nebeský hlas.
Prosím, teď ho všichni...
pozdravíme velkým potleskem.
Pan Bhaskar Chaturvedi.
Požádám Bhaskara,
aby nám řekl...
několik jeho slov.
Dámy a pánové,
- ...pane Mishro. - Ano.
- Říkáte pár slov. - Co to říkáte?
- Můžu je zarecitovat? - Ještě ne, prosím.
Sledoval jsem...
tyto železniční tratě...
během...
posledních 30 let.
Jsou jako linie na mé ruce,
- ...nikdy nezmizí. - Jaká myšlenka.
Do Mumbaje...
jsem přišel před třiceti lety, abych se stal zpěvákem.
Místo toho jsem se stal hlasatelem.
Ale já teď ničeho nelituji,
protože...
jsem měl velmi důležitou práci.
Aspoň tak mi to vždycky říká moje žena.
Může to dosvědčit.
Alespoň my, pomáháme cestujícím
dosáhnout jejich cíle.
Ale cestující...
jsou jako naše děti.
Křičí, mluví nesmysly, hádají se.
Dokonce nás i obtěžují.
Ale nikdy jsem si na ně nestěžoval.
Dávám jim pouze rady: "Synu,"
"nechoď na špatné nástupiště,"
"protože ti jinak ujede tvůj vlak a ty tady zůstaneš na věčnost."
Děkuju.
Ještě chvilku.
Bhaskare,
prosím, poslední hlášení.
Myslím, že nebudete mít klid, dokud nebudu mrtvý.
Je opravená.
Jsem jen cestující.
Bez domova a bez cíle.
Musím jít dál.
Jen jednoduše dál.
Prosím, pozor.
22209 DN Duronto Express...
přijede na nástupiště číslo 9 místo na nástupiště číslo 8.
Děkuju.
Navštivte nás, když budete v Kanpuře.
- Samozřejmě. - A žádné výmluvy.
Cos to teď řekl?
Tušil jsem to včera večer.
Jen...
- ...jsem šel vyzvednout šek. - A proč ses ní teda vyspal?
Přestaň plácat nesmysly a pomoz mi.
Tino.
Řeknu všechno Karině.
Rozhodně.
Neměl bys to skrývat.
Hej.
Blázne, to bude konec tvých snů.
Zapomeň na dům, na velkou postel a...
Tino, co kdybych to udělal já?
Rozešla bych se s tebou.
Tak proč mu dáváš ty stupidní myšlenky?
A kdybych ti ráno řekla, že jsem byla opilá a hloupá?
Zeptám se, proč to říkáš.
Co tím myslíš?
Jak to myslíš?
- Zbláznili jste se. - Sanjayi.
Podívej, Karina se s tebou asi rozejde, když uslyší pravdu.
- Možná ztratíš svůj byt. - Určitě.
Ale...
chceš budovat váš vztah na lži kvůli jakému si bydlení?
Tím myslím, buď k ní upřímný.
Šek na 400.000.
Kde jsi ho měl?
No, alespoň je.
Jak jsem řekl,
budeme slavit, když dostanete byt.
Ne, žádná čokoláda.
Čokoládové brownie.
- Jaké brownie? - Tohle. Sama jsem je upekla.
Vypadají lákavě.
Gotyo, co děláš? Zanes šek paní Deshpandeové.
Poklusem!
Sanjayi,
teď se musíte do dvou týdnů oženit.
A udělejte veselku,
aby byla rodina šťastná.
Karino, musíme...
Víš, tolik se toho událo...
loterie, byt, polibek...
a neměli jsme čas si promluvit.
A ještě...
víš, jsme se...
pořádně nedomluvili.
Víš, já si myslím,
že bych ti měl něco říct.
- Myslím... - Sanjayi.
Můj dům.
S mým jménem.
"Karina D'Souza".
Můj sen.
Náš sen.
Podívej se. Sanjay...
Chaturvedi.
Nejsi šťastný?
Jsem šťastný. Moc.
A proto si myslím,
že bychom měli začít znovu.
Takže ti chci všechno říct.
Máma.
Ahoj, mami.
Ano.
Mami, já...
Já...
Už jedu.
Ano, už jedu.
Sanjayi Chaturvedi, gratuluji k bytu.
Promiňte.
- Ahojky. - Ahoj.
Rashi, co to děláš?
Rozešla jsem se s Kashimem.
Řekla jsem mu o nás úplně vše.
Všechno co?
- O tom. - Rashi!
Kashim nám dá pokoj.
- To... - Jsme jen ty a já.
Rashi, vyhrál jsem v loterii na bydlení.
Požádal jsem o půjčku, pamatuješ?
- Jen se musím oženit. - Já vím.
Domluvil ses tam s tou dívkou. Jak se jmenuje?
- Kari... - Nezáleží na tom.
Vím, že jsi snil o svém bytě.
To je důvod, proč to uděláš, ne?
Manželství, úvěr...
ale už máme svůj domov.
Mnohem větší než ten levný ve výloze.
Naše jména si domluvíme.
Dobře, vše bude psané tvým jménem, když budeš chtít.
Žádný problém.
Rashi, nezastavuj výtah. Co si lidé pomyslí?
Sanjayi.
Na co myslíš?
O tomhle si nesnil?
Chtěl jsi mě, a teď mě máš, teď tě miluju.
Jaký je problém?
Nemiluji tě, Rashi.
Miluješ ji.
- Co to je? - Dopis.
- Četls ho? - Taky jsem ho četla.
Co to je s tebou?
Přesně, Karino, co to je?
- Co je s tebou? - Co je s tebou? - Přestaňte se opakovat.
- Nejprve odpověz. - Karino.
Řekni mi to.
Přece se milujeme. Ani si se mnou nejela do Imphaly.
Nechci s tebou do Imphaly. Nechci s tebou nikam.
Už jsme o tom mluvili. Potřebuju svůj vlastní prostor.
Nemůžu žít s tvými rodiči.
- Musím přemýšlet o kariéře. - Zlatíčko...
Možná, že svět nezachráním,
ale musím být zodpovědná za sebe.
Same, nemiluji tě.
Nemilovala jsem tě.
- Tak co jsi dělala celou dobu? - Mami, byl to jen kompromis.
Miluješ ho víc než já.
Mezi námi není lásky, sexu.
Už dost. Mluvíš nesmysly.
Nesmysly? Řekni jí to sám.
Víš, že před svatbou přece nemůžeme.
Přestaňte mluvit o "tom".
Dal jsem ti tvůj prostor, dal jsem ti "Kar-Sam".
A teta, po svatbě "to" můžeme udělat.
Přestaňte!
Same, přestaň!
- Karino... - Vdávám se za Sanjaya.
Sanjaya?
Jakého Sanjaya?
- Jakého Sanjay? - Zase se po mě opakuješ?
Jakého Sanjaya?
- Same. - Same.
- Same, poslyš. - Same, Same, Same.
Same,
je mi to moc líto.
Jsi dobrý chlap.
Jsme pro sebe moc odlišní,
chceme různé věci.
Chceš paní Masqitovou, ne?
Ano? Která se postará o tvůj domov, rodiče a tebe.
Ale já nemůžu být tou osobou.
- Určitě si někoho najdeš. - V pořádku.
Same...
Dal jsem ze sebe všechno.
Ale tys mi zlomila srdce.
Jsem naštvaný, rozrušený.
Jsem zničený.
Ale neřeknu nic,
čeho bych mohl později litovat.
Přeji ti štěstí...
i tvému Indovi.
Same!
- Jak se jmenuje ten chlapec? - Mami...
- Řeknu ti to. - Sanjay a jak?
- A příjmení? - Posaď se.
Jak?
Sanjay...
Chaturvedi.
Chaturvedi? Kdo jsou Chaturvediovi?
- To jsou Indové? - Mami.
- Velký Ježíši! - Mami.
Mami, zvedne se ti tlak.
Proč mi to děláš? Chceš mě zabít?
- Mami... - Měla jsi dobrého křesťana.
Miluji Sanjaya.
Miluji ho. Chci s ním strávit zbytek svého života.
Ne se Samem, ať už byl hezký.
Chtěla jsi slušného chlapce, ne?
- Chtělas slušňáka? - Ano.
Sanjay takový je.
Vidí svět stejně jako já.
Vzali jsme si oba půjčku.
Naše žádost na byt byla přijata.
Velký Ježíši!
- Mami? - Ježíši!
- Mami! - Ježíši!
Mami?
- Mami! - Neboj se, tady nezemřu.
Napřed uvidím toho tvého chlapa.
Jak dlouho se setkáváte?
Jeden měsíc, teta.
A kdy jste požádali o byt?
Před dvěma dny.
- A dnes ráno ses zamiloval? - Mami!
- Dělám kuře. Dáš s námi? - Ne, teta, jsem vegetarián.
A ryby?
Ne, teto.
Ale ona miluje ryby.
- Můj Ježíši, ty chceš konvertovat... - Ne, teto.
- A děti? - Čí?
- Mami, prosím, zastav to. - Ne, nezastavím to.
Musíme si o tom pořádně promluvit.
Vyznává jiné náboženství.
Víte, jak žijí?
Jejich zvyky?
Jedna věc je se zamilovat, ale...
druhá věc je, jak pak žít.
Děti.
Děti, teto?
Budou to hinduisté nebo křesťané?
Později o tom budeme přemýšlet.
Později kdy?
Až bude pozdě?
Věříš v Boha?
Ne, teto. Nejsem moc věřící.
- Dobře. Ona taky ne. - Skončíme ty výslechy.
Ne, neskončíme.
Co mám říct otci Lawrimu?
"Nejprve byla s Samem,"
"a teď ho nechala kvůli nějakému Indovi."
- Poslouchej, Sanjeeve... - Sanjay, teta.
Sanjayi.
Vy dva jste se už rozhodli...
co se týče manželství a všeho ostatního.
Ale tak se to nedělá.
Velmi hodně jsem jí obětovala.
Ale ona to všechno ignorovala.
Nezáleží ji na mně.
Ale ona je mé jediné dítě.
Když se jí něco stane, co pak asi tak udělám?
Mami.
Teta...
Jsem... Chaturvedi.
A...
ona D'Souza.
Mám rád sýry a...
ona miluje ryby, ale...
to nás přece nikdy nerozdělí.
Budeme se o sebe navzájem starat.
Možná...
se budeme občas i časem hádat.
Ale dávám vám své slovo, že důvodem nebude náboženství.
A naše děti mohou uctívat Ježíše, Hanumana a dokonce i Sachina Tendulkara.
Samy se rozhodnou.
Teta,
do té doby se chceme jen oženit.
To je všechno.
Chceme jen vaše požehnání.
Dostal si požehnání vašich rodičů?
Jistě, teta.
Nenechám masožravce vstoupit do domu.
Kdy jsi to udělal?
A on...
bude na tvé jméno?
Tvé a...
tvé holky?
Viděla jsi její jméno?
D'Souza.
Proč to říkáš.
Myslel jsem, že budete šťastní.
Proč nám to říkáš teď? Mohls počkat až do svatby.
- "Budete šťastní." - Vy se chcete vzít?
Tak chcete?
I kdyby, zítra vás seznámím s její matkou.
Kde jsi poznal?
- V práci. - Je hezká?
Zítra ji uvidíte.
Vím, že sníš o bytě.
Ale proč jsi s tím nepřišel za mnou?
Dal bych ti na vše co potřebuješ.
Ty blázne.
Když jsi pracoval, nehnuls prstem.
Přestaň se teď prsit.
Neobracej téma rozhovoru.
Tohle se nám nikdy nestalo.
Jasně, jméno Chaturvediho rodiny je každodenně v novinách, ne?
Nezlob se.
Je to tak, jak to je.
Přijmeme to jako Boží vůli.
A ty...
nebuď nervózní.
Pojď sem.
Jsi...
první Chaturvedim...
po čtyři generace,
který bude mít svůj domov.
Přestaň proklínat Chaturvediovi. Ten chlapec nás jednoho dne poníží.
- Tati, aspoň se s nimi setkejte. - Nechci se s někým setkat.
"Ty krásně velké oči."
"Naplněné brýlemi až po okraj."
"Nechte mě napít."
"Zítřek je nepředvídatelný."
"Dnes mě nechte odvážného."
"Nechte mi..."
"dnes svobodu."
Krásné.
- Máte skvělý hlas. - Děkuji.
Mám dojem, že jsem ho už slyšela.
Zpíváte v rozhlasu?
Ne v rádiu.
Tak proč si myslím, že už...?
Musela jste ho slyšet na nádraží v Dadaru.
Byl tam hlasatel.
Ano, ano.
Jasně, samozřejmě.
Jistě, jistě, ano.
Kdykoli jedu z Mezgaonu do Maima...
- "Mazgaon do Mahimu". - Ano.
Pak slyším váš hlas.
Zní tak zvláštně. Ne jak u těch druhých hlasatelek.
"Vlak na nástupišti číslo devět".
Tak iritující, jak vrány.
- Vrány. - Vrány!
Vrány!
Nazvala jste je vránami.
Prosím,
okoštujte. Sama jsem to upekla.
Okoštujte.
Brownie. Bez vajec, bez vajec.
Prosím.
Zkus to také.
Paní D'Souza,
bylo hezké se s vámi setkat.
A slečnu Karishmu...
- "Karina". - Tebe ještě více.
Ale chci vám říct, že jsme vegetariáni.
Ano, a my nejsme vegetariáni.
- Nejíte vegetariánské pokrmy? - Tak jak to bude?
Přesně, ptala jsem se jich na to samé.
Zařídí si dům podle sebe, udělají si vlastní pravidla, a co?
Jejich dům? Jejich dům?
A kdyby nebyl, oženili by se?
Tak to není, strýčku.
Tak jak?
Strýc má pravdu.
Vzali byste se bez bytu?
Je to svatba z bytu, nebo z lásky?
- Milujete se, ne? - Samozřejmě, ano, milujeme se.
Sanju, řekni to taky.
- Co? - Jaké "co"?
Jaký otec, takový syn.
Nebojte se vůbec o nic. Vzájemně si popřejeme.
Promiňte, paní Chaturvediová.
Nikdo z mé rodiny se takhle nevdával.
Ale v naší rodině taky ne, ale...
když jsou manžel a manželka připraveni, co může 'Qadi' dělat?
- Qadi? - Kněz.
Kněz.
Pojďme do domu paní D'Souzy zapálit lucernu pro štěstí.
- Pak se domluvíme na zbytku. - Určitě.
Musím si promluvit s otcem Lawriem.
- Karino, poslouchej... - Ne, ne...
Stůj, stůj, zastav se.
Neotevírej oči.
Vítejte v rezidenci Chaturvedi-D'Souza.
Kostel vyprodával nábytek ze staré farnosti
tak jsem to koupila.
Co si myslíš?
Postel,
lednice...
Televize...
je...
tvoje záležitost.
Proč?
Protože vše...
sdílíme rovnocenně.
Je to pravda, pane Chaturvedi?
Pojď.
Pořád si...
nepamatuji, co se stalo.
Ale nechtěl jsem nic skrývat.
- Karino, moc tě... - Přestaň.
Neříkej to.
Nechala jsem se unést.
Můj sen,
nezávislost...
A pak...
Pojďme se
držet naší domluvy
a nemějme strach o lásku.
Když řeknu své matce...
Zatraceně, Sanjayi!
Zatraceně.
Všechno jsi zničil.
- Ne, Karino. - Karino, holčičko!
Pojď sem.
Pojď.
Takže nábytek už by měli.
Pojďme.
- A to je Sanjay... - Chaturvedi.
- Rád se s tebou setkávám. - Nápodobně.
Maminka mi říkala, že pracujete společně.
- Co děláš? - Jsem IT specialista.
Přiznání ho nezbavuje jeho viny.
Jak pohodlné.
Zabiješ někoho a pak se přiznáš a myslíš, že ti odpustí.
Byla to hloupá chyba, incident. A tyhle věci se stávají, ne?
Náhodou jsi šla na Sanjayiovu terasu.
Políbila jsi ho, i když si chodila s někým jiným.
To je jiné.
- Napsala jsem Samuelovi dopis. - Opravdu?
Dopis?
A co?
Co tím myslíš?
Ospravedlňuješ jeho zradu? V pořádku.
Zasloužím si to.
Ne, zasloužíš si více.
Zasloužíš si ten byt a zasloužíš si Sanjaye.
Neznič to nějakou hloupou chybou.
Nepromíjej mu to moc brzy.
Jen ať se...
...cítí taky trochu provinile.
Až ho popadne strach,
pak mu odpusť.
Teď řekni,
mám to poslat, nebo ne?
ŽÁDOST O ÚVĚR
REZIDENCE D'SOUZA-CHATURVEDI
Tady, tady. Jen se posuň.
- Chviličku. - Posuň se.
Jinak D'Souza a Chaturvedi spadnou na zem.
Musím se pohnout, nebo si pošlapu a umažu oblečení.
- Vše je nachystané. - Pojď, synu.
- Co by měla udělat? - Kopnout.
- Kopnout? - Ano, kopnout.
Kopnout, tak aby se to převrhlo.
RASHI
Ne, ne.
to je špatně. To musí...
Pravou nohou.
Vaše holka je levačka?
Ne, ne.
Karino, pravou.
Blahopřejeme.
- Trochu silně. - Hrála ve škole fotbal.
Přepsala všechny rekordy.
Ne.
Promiňte, promiňte.
Ne, Rehmate.
To je můj jediný syn. Nechci, aby se ženil u soudu.
Jak už říkal Rehmat,
pozítří je poslední den na podání svatebního osvědčení.
Po zaregistrování manželství jim pak zajistíme velkou svatbu.
- Ano. - To je pravda.
Omlouvám se, zaslechla jsem "velkou svatbu".
Ale Karina nemá ráda velkou.
Máme velmi skromné svatby.
- Sanjay ji taky nechce. - Dobrá, skromná svatba.
Jen hrstka hostů.
- Jídlo, nápoje, trubky. - Kapely?
Nemůžeš jít s trubkami k soudu.
Hlavní oddávající přijde k nám.
Jak připravíme svatbu za dva dny?
Tohle není Kanpur, kde se můžeš vzít na vlastním dvorku.
Sestro.
Jaký nápad.
Ano...
můžou se vzít na svém vlastním dvorku.
- Tady? - Bude to skvělé.
Tady se vezmou a tady budou bydlet.
Ale neříkejte jim to, jinak nám zmaří naše plány.
- Bude to překvapení. - Jistě.
A bude to velmi skromné, ano?
Co je to "dvorek"?
Karino...
Teď už o tom nechci mluvit.
Chci se se tebou oženit.
Opravdu chci být tvým manželem, nechci hrát žádnou komedii.
Nechtěl...
jsem to takhle vyřešit.
Chci opravdovou svatbu.
- Ne. Já ji nechci. - Karino!
Karino,
vezmeš...
Až tak moc ji máš rád?
Pojďme, musíme dál pracovat.
- Co se děje? - Přijď do kanceláře. Musíme si promluvit.
- Teď nemůžu. - Jde o noc, kdy jsme se milovali.
- Halo? - A moje šála?
Ano, to může být.
To je rituál.
Po jeho dokončení už nebude vaší dcerou.
To je něco skoro podobného, jako registrace bytu.
Měla jsem sen.
Jaký sen?
O dítěti...
...v mém lůně.
To je vše?
To znamená, zavolalas kvůli tomu snu?
- Rashi, opustil jsem dům... - Nedostala jsem měsíčky.
Cože?
Ne, ne, Rashi, nepamatuji si tu noc...
V tu noc...
Rashi, to je špatný sen.
Zapomeň na to.
Nepamatuješ si nic.
Byli jsi opilý a neměl si ochranu.
Ne,
to se mi nemůže stát.
- Co se mnou bude? - To není tak, jak si myslíš.
Jak to víš?
Raději půjdeme k dobrému gynekologovi.
- Pojeďme spolu. - Proč já?
- Protože budeš taťkou. - Nebudu žádným taťkou.
Sanjay Chaturvedi, je to tvoje zodpovědnost!
- Poprvé? - Co?
Vaše je tady poprvé?
Můj čtvrtý porod.
Blahopřeji.
Poprvé je to nejhorší. Krvácení, porod, zvracení.
Pak už to jde jen hladce.
Máte...
krásnou ženu.
Ne... ano...
Je to vižle.
Musíte ji říct, že nemůže držet dietu v tomto stavu.
- Musí dobře jíst. - Nejsme si ještě jisti.
Modlím se za vás.
Určitě budete mít dítě.
Děkuji, doktore.
Děťátko.
Taťka.
Blahopřejeme.
- Ne! Ty to nechápeš. - Kde je zpráva? - Tady je...
Co je špatného na získání druhého názoru.
- Nevěříš mi?! Nevěříš mi?! - Nenechala jsi mě promluvit s doktorem.
- Té noci jsem něco cítila. - Co?
Naše dítě koplo.
Bylo to bolestivé.
Hej, byla jsi zaplynovaná.
Jak je možné, že dítě tak vyrostlo?
To je dítě, to neroste tak rychle jak peníze za týden.
Nic tě nekope.
- Přestaň! Zraňuješ své dítě. - Neexistuje žádné dítě.
Paní. Plán B.
Ahojky.
Diskutují o projektu "Dítě". Pojďme.
- Karino! - Karino!
Karino, jen ho nech. Je to podvodník.
- Zplodil mi dítě. - Mlč!
Lže, přísahám.
Byla jsem u gynekologa. Jsem těhotná.
Myslím, že je to chlapec. Pojmenuji ho...
Ahoj, Kashime.
- Přestaň! - Utíkej, Sanjayi!
- Kashime! - Utíkej!
Kashime, poslouchej mě.
Lhala jsem. Nejsem těhotná.
- Lhala. Není... Co? - Nelži.
- Teď říká pravdu. - Mlč!
Jen se opil a usnul.
Jen jsem chtěla, aby žárlil.
Rashi, jsi psychopat!
- Kdo to je? - Sunny.
- Kdo je Vanessa? - Vanessa?
Tvá milenka. Píše ti hnusné emaily.
- Čte tvoje emaily. - Ticho.
Slez ze mě!
Rashi, ty jeden magore.
Vlezli mi do mého emailu?
Vanessa je 60 let stará. Posílá mi divné emaily.
Zlatíčko, tak jsem se bála. Miluji tě.
Zabiju tě!
Promiň, promiň.
Viděl schvalovací dopis?
- Karino? - Proč mi to děláš?
Nevím, co jsem si myslela.
Myslela jsem, že o tebe přijdu.
Tak proč jsi lhala o těhotenství?
Dokonce mě vzala ke gynekologovi.
Byl jsi můj plán B, ale sebrala mi tě další dívka.
Ani jeden z vás na mě nemyslel.
Byla jsem tak osamělá.
Jste takoví egoisté.
Takoví egoisté.
Ty jsi egoista!
Zapomeň na mě, Sanjayi.
Vím, že to nebude snadné.
Ale já miluji jen Kashima. A vy se vraťte do práce!
Nejdřív musíš všechno říct...
- Karino, co se ti stalo? - Karino?
Karino!
Karino! Karino! Karino!
Slyšela jsi všechno, že jo? Nic se nestalo.
Co se nestalo se mohlo snadno stát.
Přísahám, byl jsem tam jen pro šek.
Jen pro šek?
A kdybych já šla za svým šéfem poté, co mi schválil půjčku,
opila se a nic nepamatovala?
Byl bys šťastný?
- Ale nic se nestalo. - Všechno je špatně, Sanjayi.
Všechno.
Takhle se nebuduje žádný vztah.
Nejprve je láska, pak manželství a nakonec i dům.
- Všechno je naopak. - Karino...
Nejdřív dům, pak svatba a...
Nikdy jsi mě nemiloval.
Hej!
To není pravda, Karino.
Tak co?
Říkals, že se oženíš...
kvůli samotnému bytu.
- Jen jsem si dělal srandu! - Ty sis nedělal srandu.
Ale já si myslela, že je to vtip.
A pravděpodobně tehdy jsi mi řekl pravdu.
Chceš slyšet pravdu?
Pravdou je, že jsi jen tvrdohlavá, jasný?
Hravě bych to před tebou všechno ukryl.
Ale řekl jsem pravdu.
Ale ty jsi skvělý chlap.
Dejte mu Nobelovku!
Poslouchej mě!
Nebyla to jen moje smlouva,
byla to i tvoje smlouva.
Celý čas tady plácáš o své rovnocennosti,
ale nejde jen o vaření a společné mytí.
Musíme si důvěřovat a ty mi dáváš nulovou důvěru.
Ano.
Má důvěra v tebe je nulová.
A tak to zůstane.
Zítra se oženíme kvůli našim rodinám,
pořídíme si fotečky
a příští měsíc byt prodáme.
Jak to myslíš?
Nechci mít nic společného s tímto domem.
Ten ztracený dům pro mě nic neznamená.
Karino, ten dům je pro mě vším.
Pracoval jsem na něj celý život. Neopustím ho tak snadno.
A o tom mluvím.
Jde ti o byt,
ne o lásku.
Prodám svou část.
Můžeš ji...
odkoupit.
Láska je víra.
Láska je požehnáním.
Proč se zlobíš na lásku?
Žije ve tvém srdci.
Je to božské požehnání.
Kdo ji má, je požehnaným.
Je to zvláštní dárek od Boha.
Pokud tomu nerozumíš,
pak to není Jeho chybou.
Oblíbené.
Příběhy o lásce jsou tak oblíbené.
Oblíbené.
Příběhy o lásce jsou tak oblíbené.
- Kam jedeme? - Jen jeď.
To je společné vlastnictví, musíš to udělat.
S jedním majitelem by to bylo snadné.
A když chce jedna strana vycouvat?
Vycouvat?
Sanjayi?
Bratře, poslyš.
Kdo je to?
- Měl bys přesvědčit Karinu... - Sunny, prosím.
Pane Rehmate, existuje způsob?
To je vtip?
Nějaká sranda?
Přece se zítra ženíš.
Nějaký problém?
Pane Rehmate...
Jen chci vědět, jestli je to možné.
Poslouchej pozorně.
Musíš získat...
její vlastnoruční podpis,
že ti předává vlastnická práva.
Byt bude tvůj.
- Takže... - Co jsi...?
Teď se do toho nevměšuj.
Vše je tak, jak má být,
Nemůžu ztratit ten byt.
- To se nezastavíš... - Už mám dost tvých rad!
Vím, co dělám, prosím.
Polib mi.
Promiňte.
Zařídím všechny dokumenty.
Ale...
ty musíš získat její podpis
a předat mi ho zítra.
Jinak...
nedostaneš dům.
Sanjayi,
to je...
osobní věc.
Zkus být opatrný.
Pan Rehmate...
opatrnost mi to nevyřeší.
Existuje v každém srdci.
Cennější než bohatství světa.
Všichni se vzdali tomuto otroctví.
A ty bys měl taky.
- Co se děje? - Zítra přijíždí nový pár.
Budou se tu ženit.
Cesta k lásce není snadná.
Kdo přežije bouři, najde břeh.
Mami.
Běž, běž.
Dobře, hotovo.
V pořádku.
Dívej se dopředu.
Proč mě takhle strojíš?
Protože dělám soutěž na svatební šaty.
Jak "proč"?
Je to tvoje svatba. Co bys měla nosit?
Je to jen skromný obřad.
Je to manželství, holčičko.
Dnes se stanete mužem a ženou.
Získáš svou...
nezávislost, svůj...
byt, svého...
dobrého člověka...
svou cestu.
Nemáš být jako já.
- Mami, ne... - Ne, ne, ne.
Neměla bys být jako já.
Jsem na tebe tak hrdá, má holčičko.
Víš,
až budu za tebou jezdit z Kanady, nebudu muset spát v cizím domě.
Pouze v domě mé dcery.
Podívej se dopředu.
Ideální.
Mario ti žehná.
Kdo jste?
Mlékař.
Řekni Karině, že je tady mlékař.
Zavolám ji.
- Pane Rehmate... - Už je tady. - ...co tady děláte?
Karino,
pojďte se mnou do budovy.
Proč?
Sanjay všechno porušil.
Podvádí vás a i mě.
Zfalšoval váš podpis,
aby si ten byt nechal pro sebe.
Jak to myslíte?
Jak to víte?
Karino, madam, nepředstírejte.
Vím, jak jste se domlouvali.
Pojďte do budovy. Také jsem zavolal pro Sanjaya.
Pane Rehmate.
Nikomu jsem o naší smlouvě neříkala.
Všichni spí. Neměli by vědět...
Tak je probudíme. Řeknu to paní Blossomové.
Řeknu jí, že ji také podvádí.
Myslel jsem, že se milujete, proto jsem vám pomáhal.
Teď mám potíže.
Riskoval jsem podepsání těchto dokumentů.
Budu muset uzavřít můj obchod.
A co moje pověst?
Prosím, ne tak hlasitě.
- Nikoho se nebojím! - Proč se spolu hádáte?
Candice, jdi zpátky do postele.
- Promluvme si dole. - Ne, ne, dole ne.
Teď se tady nebudeme bavit.
Pojedeme do budovy.
Řeknu to mámě.
Mami!
- Candice, jdi spát. - Volal jsem desetkrát...
Chápu.
Candice?
Když zazvoníte na dveře, probudíte maminku.
Běžte nahoru a já půjdu do kanceláře.
Je to váš společný byt. Neodpouštěj Sanjayovi.
- Victore, viděl jsi Karinu? - Ne.
- Poslyš! - Minutku.
- Clarisso, viděla jsi Karinu? - Ne.
- Poslyš.
Říkám ti, že utekla s mlékařem.
Chceš facku, Candice!
Kdo ti to řekl?
Oni jsou z UP a tam nemají mlékaře, jasné?
Ať přestanou hrát, řekni mu, ať přestanou.
Přestaňte!
Kde je Sanju?
- Nevím. - Nevidím ani strýce Gajju.
Asi ještě zůstali v koupelně.
- Zavolám jim. - Pojď sem.
Pojď dovnitř. Všichni dovnitř.
- Ale kde je Sanju? - Pravděpodobně už v autobusu.
Teď není čas na selfie. Jdeme.
- Sanju! - Ano?
Sanju. Hej.
Sanju?
Co tady děláš?
Myslela jsem, že jsi jel s nimi.
- Jel? Ale kam? Kam všichni jdou? - Na tvou svatbu, samozřejmě.
Sestro, my jsme se vystrojili...
a zapomněli jsme na ženicha.
Registrace je v 11 hodin. Co tady děláte tak brzy?
Pozvali jsme úředníka do Jeevan Saathimu.
Dárek od nás.
Můj otec řekl, že se nemůžeš vzít u soudu.
Je potřeba přede všemi ukázat, co je svatba ve velkém stylu.
- Mami... - Běž se převléct.
- Ale... - Rodina Kariny jede taky.
Mami!
Sanju!
Kde jsi byl?
Myslel jsem, že v koupelně. Připrav se.
Nejprve turban.
Jsi si jistá, Blossomo, že určitě šla za svým Sanjayem?
A za kým jiným?
Nevím, co teď budeme dělat.
Ona utekla s mlékařem.
Už jsem se oblekl, strýcu.
- Tati! - Zapni si knoflíky.
- Co to děláš, strýčku? - Musíš si obléknout pyjamas.
Očekáváte, že ho budu nosit při jízdě na motorce?
- Tati! - Ale jsi pěkně vyrostl.
- Pusť mi kalhoty. - Co to děláš?
Proč jsi přestal?
- Co to děláš? - Dejte mi klíče.
- Nejdřív se obleč. - Strýčku!
- Nebuď hloupý. - Autobus odjíždí!
Pyjamas.
Prosím.
Rychle si ho oblékni.
- Posaď se. - Teď vypadáš jako ženich.
Kde je?
Přivádí mě k šílenství.
Ahoj Karino, je mi líto, že tě kontaktuji tímto způsobem.
Přepsal jsem ten byt na tebe.
Na stole jsou všechny dokumenty.
Pan Rehmat se o všechno postará.
Budu i nadále splácet splátky,
dokud nenajdeš dalšího partnera.
Vím, že mi nikdy nemůžeš odpustit.
Ale...
nechtěl jsem,
aby ses kvůli mně vzdala svého snu.
Dnes je poslední den, tak jsem ti chtěl říct...
Karino, omlouvám se.
A miluji tě.
Opravdu.
Myslím,
že ti to říkám poprvé.
Musíš tleskat mému načasování, že?
Dal jsem ti návrh v rikše
a vyznávám svou lásku prostřednictvím televize.
To je konec naší smlouvy, takže...
Mami?
- Tohle tady nemůžete dělat. - Všechno je povoleno.
Tančíme.
- Všechno je povoleno. - Nechte mě jít.
Všichni se zbláznili.
Zbláznili se, Blossomo, už toho mám dost.
Myslím, že omdlím.
Ne na svatbě mé dcery.
Otče, hlídejte jí. Postarám se o to.
- Pane Chaturvedi! - Zdravím.
Souhlasila jsem s tou svatbou, protože měla být skromná.
A vy jste uspořádal celý průvod.
Aspoň nejsou koně.
Tančíme jen pro štěstí.
Moji hosté stojí tiše v rohu.
Co si budou myslet? Prosím! To je k neuvěření.
Neuvěřitelné? Neuvěřitelné?
Nepřivítala nás, nedodržuje naše tradice.
A teď se vysmívá našim panditům?
Co, máme odejít?
- To chcete? - Ne.
- Ne, sestro. - Kam jdeš?
- Uráží nás.
Tohle není Kanpur. Chápeš.
Souhlasila jsem se svatbou, protože měla být skromná.
- A je tady. - Ale vy jste si přivedli i pandita.
Tohle má být indická svatba?
- Co jim řeknu? - Ne, to je náš příbuzný.
- Co? - Příbuzný!
Řekl, že je to pandit.
Všichni naši přátelé a příbuzní jsou pandité.
Koho bychom měli přivést?
- Karino. - Co se děje?
Co se stalo nahoře byl Sanjayův nápad.
A to, co se děje tam dole, jsou myšlenky vašich rodičů.
Jen jsem mu pomohl tu záležitost ukončit.
Karino, poslouchej mě.
Souhlasil jsem se svatbou, protože...
- Už dost. - Tam přichází ten hlupák.
- Přestaňte už všichni! - Kde je Karina?
Odešla s tebou ráno?
Řeknu všechno, jen...
Candice říká, že utekla s mlékařem.
A ještě říká našemu synovi mlékař!
Přestaňte! Nebude žádná svatba.
Sanju,
o čem to mluvíš?
Mami, teď je mi úplně jedno, co si o mně vy všichni pomyslíte.
Vše se točí kolem vás a tohoto bytu.
Ale já chci svůj život strávit s Karinou,
a nemohl jsem ji ani vyznat lásku.
Tam je.
Kde jsi byla?
Všechno vysvětlím. To není tak...
Karino. Promiň.
Nevěděl jsem, že sem přijdou.
Nemusíš si mě brát.
- Neprovokuj ji. - Tati, prosím mlč.
Aspoň mi řekni, co se děje.
Mami, jen dvě minuty.
Dej mi dvě minuty se Sanjayem.
Nechte je promluvit.
Švagrová je pěkně ostrá. Rozkazuje ještě před svatbou.
Vždycky jsem se díval na domy jiných lidí
a říkal jsem si:
"Když budu mít svůj domov,"
"budu v ní mít TV s plochou obrazovku, velké postele..."
"a budu nejšťastnějším mužem."
Udělal jsem pro ten dům všechno.
Nepřemýšlel jsem o tom, jestli dělám dobře.
Udělal jsem chybu.
Chtěl jsem byt, ne skutečný domov.
Kdy jsem si to uvědomil, tak už...
tak už bylo pozdě.
Karino, měla jsi pravdu.
Chtěl bych napravit náš vztah.
Začít s láskou,
pak svatba a pak...
Jen jedna věc je v mém životě dobrá.
A to jsi ty.
Bez tebe to nebude domovem.
Jen obyčejným bytem.
Přes tady tohle všechno, jsem si neuvědomil, jak moc tě miluji.
Udělal si chybu, švagře, měl si vybrat dceru pana Shukly.
- Nějaký problém? - Ne.
- Ale on... - Nesouhlasil.
Takže přepisem bytu,
a jeho kompletním vybavením ze sebe uděláš hrdinu?
Ten televizor a postel mně mají dát štěstí?
Ne, Karino. Ne...
Nechtěl jsem si zkazit své sny.
Sanjayi, ten byt byl můj sen.
Ale také jsem snila o dvou jménech na dveřích.
Dva lidé,
kteří jdou společně v dobrém i ve špatném...
ve zdraví i v nemoci.
Kteří jdou společně, protože se navzájem milují.
To... jsem chtěla.
A to chci taky já.
Karino, miluji tě.
Opravdu tě miluji.
Ne pro ten byt.
Chci být tvým rovnocenným partnerem. To je všechno.
Bílá na svatbě přináší smůlu.
- Co se děje? - Všechno je v pořádku.
Ne, Sanjayi.
- To je nemožné. - Karino, prosím.
Protože...
jsi přepsal na mě ten byt.
Takže pokud...
chceš být se mnou,
v mém bytě...
nebude tam žádná rovnocennost.
Nyní mám sto procent hlasů...
a ty budeš sto procentně poslušný.
Jak jsem řekl,
můžu se oženit kvůli bytu.
Sestro, ona je taky divoška.
Švagře, odcházím.
Matka nás ponižuje a dcera nám fackuje našeho syna.
Všechno je v pořádku.
Vypadají jako Shiva a Parvati.
Všechno je v pořádku.
Hrajte, můj synovec se žení!
- Sanjayi? - Ano, už jdu.
Gattu, kde jsi tak dlouho?
Otec už skončil. Koupelna je volná.
No a co?
Hlavně že si ulevil.