Traducerea și adaptarea: veverița_bc
Maya?
Bună.
- Ai terminat de citit? - Da. În mare parte.
Știi cum se plânge toată lumea mereu despre cât de periculos și murdar e orașul
și cât de mult și-ar dori să se întoarcă în vremurile bune când nu era așa.
Se pare că n-au existat vremuri bune.
Mereu a fost un iad orașul ăsta.
- Nu mă mai găsești fascinantă? - Ce?
- Ești bine? - Nu.
- Nu? - Nu.
Un șofer de taxi rus a tăiat o curbă azi și...
Da?
A lovit un pieton și l-a aruncat în vitrina unui magazin,
iar eu am ajuns acolo chiar când băgau cadavrul în sac,
și am crezut c-am făcut poza cum trebuie.
Ceva care să cumpere cei de la Post, știi?
Dar nu cred că e destul de bună.
Asta e o veste bună pentru tine.
Înseamnă că poți să scapi de stația de emisie-recepție de poliție
și poți să pozezi doar chestiile pe care vrei tu
pentru totdeauna.
- M-aș însura cu tine. - Atâta tot?
- Ce altceva mai vrei? - Păi...
Ce zici de tine, și un pat...
Fără să porți nimic măcar o oră.
Și să încerci să mă faci pe mine și pe tine foarte, foarte fericiți.
- S-a făcut. - Da? Îți place ideea?
Bine. Așadar...
Știi că-ți dorești mereu ca Jurgis să-ți facă cunoștință cu
unii din prietenii lui proprietari de galerii?
Dar nu poți să înțelegi de ce n-o face.
L-am sunat azi și i-am zis,
"Jurgis, cum de nu mi-ai făcut cunoștință
cu niciunul din prietenii tăi proprietari de galerii?"
- Știi ce-a spus? - Ce?
Pentru că s-a gândit că atunci când o să fii pregătit
o să-l rogi.
Așa că l-am rugat eu în locul tău.
Nu-i așa că e grozav?
- Știi cine e Susan Hoff? - Normal.
- Glumești. - Ți se pare că glumesc cu tine?
- Te întâlnești cu ea mâine. - Râzi de mine?
Nu.
Ora mea începe acum?
Orice-ai face, să n-aduci vorba de Maya.
Poftim? De ce?
Lui Susan îi place să aibă artiști tineri, bărbați și celibatari.
De fapt, știi ce?
Partea cu a fi bărbat nu-i așa de importantă.
A venit.
- Bună, draga mea. - Bună!
Scuze pentru întârziere.
Nu-ți cere scuze, punctualitatea e egal cu zero pentru mine.
E o virtute a celor mediocri.
Știi când mi-am dat seama că Paskia e un geniu?
Când a-ntârziat trei zile la masa de prânz.
Așadar, povestește-mi despre munca ta.
Explică-mi-o.
Care sunt interesele tale?
- Orașul. - De ce?
Pentru că nu l-a surprins nimeni niciodată.
Nu așa cum e cu adevărat.
Sufletul său. Ăsta e țelul, visul meu.
Atunci dai greș.
Erai în locul potrivit, nu?
- Da. - Dar nu la momentul potrivit.
Poza atrage atenția, dar ce dacă?
E o melodramă. Frapantă, dar goală.
Vreau să știu ce mai urmează.
Vreau să văd fața omului de afaceri atunci când îl atinge mizeria.
Și data viitoare când ești în "inima orașului",
stai pe loc, fii curajos, nu te opri din pozat.
Pe urmă vino să mă vezi.
- Îmi urăște lucrările. - Ba nu.
Când face asta, acordă un minut, tu ai primit vreo trei.
Și ce, îi place?
N-aș merge chiar atât de departe.
Crezi că are dreptate, nu?
Nu are dreptate.
Nu, nu, nu! Trebuie să plătești taxa, scumpete.
Lăsați-mă în pace, vă rog!
Trebuie să mă plătești în genunchi, scumpo.
Hei!
- Ce naiba o să faci, jegule? - Vino să vedem.
Ce?
Bravo! Super așa!
Gata, oprește-te! Acolo! Acolo perfect.
Ai mai jucat în filme?
Hai să mergem!
Ești mort, nenorocitule.
Ești bine?
Mulțumesc.
Majoritatea doar fug.
Da... Eu n-am fugit de data asta.
Da.
Mersi.
- Scumpule. - Da.
- Mi-ai văzut poșeta? - Da, e pe scaun.
Pe-astea când le-ai făcut?
Aseară.
Trebuie să-i arăți pozele lui Susan Hoff.
A spus că vrea... Asta e.
- Da, crezi? - Da.
Dacă nu-i asta, sper să nu văd ce e.
- Hei, bună dimineața. - 'Neața.
Ne vedem mai târziu!
- Poftiți, domnule. - Mersi, păpușă.
Ia mâna.
- Nici nu mă gândesc. - Hai, ultima oară.
Am spus niciodată și am vorbit serios.
Dacă mie nu-mi pasă că
untura ta dezgustătoare ajunge în tofu-ul meu,
ție de ce ți-ar păsa dacă tofu-ul meu ajunge în untura ta dezgustătoare?
Pentru că clienții mei, americani adevărați, care au sânge-n ei,
nu vor ca Philly Cheesesteak-urile pe care le servesc
să se afle nici măcar la 1 km de laptele de soia închegat.
Îmi vine să vomit doar dacă-l văd.
- Nici n-o să știe care e diferența. - Nu?
Tofu n-are niciun gust.
- Deci acum recunoști. - Normal!
Bunicul meu, Dumnezeu să-l odihnească,
dacă m-ar vedea acum, s-ar scula din morți și-ar face cârnați din mine.
Da, și clienții tău cu sânge roșu s-ar înfrupta imediat.
O Femeie Dispare La Primele Ore Ale Dimineții
Ia uite aici.
E aceeași fată, nu?
E model.
Erika Sakaki a dispărut după ce a plecat de la un club din centru
cu siguranță după ora două.
Dumnezeule!
- Ce? - Exact unde am făcut eu poze.
Trebuie să plec.
- Unde te duci? - La poliție. Te sun mai târziu.
Iar ei au fugit după ce ți-ai făcut cunoscută prezența.
Nu!
Nu-i vedeți? Nu!
De-abia după ce le-am arătat camera de supraveghere au plecat.
Unde s-au dus?
Am crezut c-au plecat,
dar e foarte posibil, și de-asta am și venit,
să vă spun că poate au coborât pe alte scări și au luat același metrou ca și ea.
Iar tu?
V-am spus, n-am urcat în metrou, am plecat pe jos.
- Bine. - Gata?
Sunt sigur că aveți tot ce vă trebuie pe caseta aia.
Îți vinzi pozele?
Da, dar nu așa.
Acum sunt problema poliției.
Erika e un model destul de cunoscut.
- Ziarele de scandal ar fi interesate. - Serios? Nu știam.
Zău așa?
N-o urmăream, dacă asta sugerați.
Uitați.
Eu i-am văzut pe tipii ăștia, mi s-au părut dubioși, așa că i-am urmărit.
Dar ai continuat să faci poze.
Da, da, dar... așa cred, dar...
Ce?
Când găsești un răspuns, să mă suni.
Ce-i?
Nimic.
Doar că nu mi te imaginam ca fiind genul de persoană care să spună "uau!".
Nici nu sunt. Nu spun asta.
N-am mai spus-o din liceu, dar atât de bună e.
Peste trei săptămâni o să organizez o expoziție de grup.
Adu-mi încă două poze la fel de tari...
... și o să participi și tu.
Bine.
Fără dragostea ta necondiționată și fără sprijinul tău,
și dacă tu nu-mi făceai cunoștință cu unul dintre prietenii tăi,
nu pot să cred că m-ai făcut să aștept așa de mult,
nimic din toate astea n-ar fi fost posibile.
Vă iubesc pe amândoi.
Noroc!
- Acum trebuie să plec. - Ce?! Nu!
- Ce? - Două poze. Asta a spus.
Ce? Nu în seara asta. Nu.
De ce nu poți...
Două poze, atât îmi mai trebuie!
Dar astea?
Hei, calmați-vă, copii.
Scumpo, eu merg cu metroul zilnic. E mai sigur decât mersul pe jos.
Dar sunt tot felul de povești...
Asta a fost cu mult timp în urmă.
Uite, nu e niciun grafitti, aerul condiționat funcționează,
îl înțelegi și tu pe conductor, suntem în alt secol.
Noi o să coborâm la următoarea stație, așa că poți să faci ce vrei, dar...
- Noi coborâm, da? - Bine. Știi ce?
Putem să mergem la mine acasă,
iar Leigh poate să ne pregătească o cină romantică pentru trei persoane.
Nu cumva n-a oprit unde trebuie?
Da, o să vorbesc cu nevasta de-asta. Cred că ajunge să-ți placă...
- Randle? - Imediat, scumpo.
Știi, e o viață ieftină, e mai ieftin decât...
Randle!
Nu!
De ce faci asta?
Scuze, domnule... Voiam doar să vă fac o poză.
Nu știu unde mi-e capul uneori.
- Hei, prietene! - Ce e?
Pot să mă uit și eu?
- Nu puteți face asta. - Ba da.
Legea e la fel ca sus, pot să percheziționez ce vreau eu.
De unde să știu că n-ai explozibili aici?
E un aparat de fotografiat!
Da...
Viața ta e ca o cutie cu bomboane de ciocolată.
Ce naiba se întâmplă? Trebuia să urmeze o stație.
Ești arestat!
La naiba!
O să-ți îndes ciocanu' ăla-n cur!
Sunt foarte dezamăgit de tine, Mahogany. Curăță mizeria.
- Cum ai intrat aici? - Cu cheia de rezervă.
Bine, înainte s-o iei razna...
Îți spun că nu e un inel de logodnă, până fac destui bani...
Dar înseamnă că ne obligăm să ne logodim.
- Nu-i rău, nu? - Nu.
- Am gusturi groaznice. - Ba nu.
- E frumos. - Crezi?
Nu-mi pot imagina viața fără tine.
Nici să nu încerci.
Te iubesc.
Cine-i tipul ăsta?
Nu știu. E un măcelar.
Era în stația de metrou în seara când a dispărut modelul ăla.
- Și pozele sunt pentru expoziție? - Nu, nu, sunt doar așa.
De ce-l urmărești?
Mai bine ai lucra să faci pozele alea pentru Susan.
Nu, nu, știu, dar dacă modelul ăla încă e dispărut,
și a fost și el în stație în seara aia, m-am gândit că...
Da, atunci, știi tu...
Dă-le poza polițiștilor și mergi mai departe.
Oamenii dispar tot timpul. Orice s-ar fi întâmplat, o să se afle.
Măcelar Reținut În Cazul Unor Crime
Ce-i?
Ce s-a întâmplat?
Cum să-ți spun mai frumos?
Arăți ca dracu'.
Mai lasă-mă, că mă spetesc muncind.
Și ce faci? Iei tuberculoză?
Hei, Otto, ia uită-te la muribundul nostru de-aici.
Tu ce naiba ai mai pățit?
Ai ceva special azi?
Avem piept cu secară, chiftele de curcan cu secară,
parmezan de pui cu...
Ce-i?
Ce-i așa mare lucru? Am luat și eu o gură.
Bine, dă-mi și mie o porție din asta.
Ești sigur? E friptură. E carne.
Categoric.
Măcelarul Are Legătură cu Persoanele Dispărute
Bună.
Știu că arăt ca dracu'.
Alte poze cu măcelarul?
Aici lucrează.
Chestia asta cu măcelarul... N-ar trebui să te concentrezi pe expoziție?
Doamne!
Mai ții minte ce mi-ai spus?
Că oamenii dispar din tot felul de motive, nu?
- Nu? - Da.
De obicei există un motiv. M-am gândit mult la asta în ultima vreme.
Uite-aici.
Acele astea îi reprezintă pe cei care au dispărut în ultimii 3 ani.
Niciunul n-a apărut pe undeva.
N-au trimis nicio scrisoare, n-au sunat pentru bani,
n-a fost descoperit niciun cadavru, nimic.
- Au dispărut pur și simplu. - Bine, și ce crezi că s-a întâmplat?
Nu e ceva întâmplător.
Cineva îi răpește.
Iar cadavrele nu sunt găsite, pentru că le duce aici.
Le măcelărește?
- Scumpule, nu cred... - Uită-te la asta!
- Sunt sigură că... - Uite ce-am găsit!
ANCHETA MĂCELARULUI CRIMINAL ESTE ÎN DESFĂȘURARE
Deci un tip a fost acuzat de răpire.
- Scumpule, asta a fost acum un secol! - A lucrat la același abator.
Tipul a lucrat la același abator!
Ce vrei să zici? Că e aceeași persoană?
Asta vrei să zici?
Pentru că eu nu înțeleg care-i faza. Cum? S-a reîncarnat, sau ce?
- Nu! - Spune-mi ce crezi.
Ideea e că s-a mai întâmplat. Nu poate fi o simplă coincidență.
Tipul ăsta e implicat cumva, știu sigur asta, uite-aici.
Uită-te la asta, am fost acolo când s-a întâmplat.
Ea a fost răpită. Ăsta e metroul în care s-a urcat.
Asta e mâna lui. Știi de unde știu?
Pentru că mai devreme i-am făcut o poză intrând la metrou,
în același metrou. L-am prins!
Uite, el e!
Ăsta e omul nostru, Maya. Asta se întâmplă.
Au avut loc răpiri, s-a mai întâmplat și înainte,
nu știu dacă e un copiator, dar el e și l-am prins!
Nu se poate, da? Toate astea nu sunt adevărate, da?
Ajunge!
Nu mai vreau să faci poze noaptea.
Pozează doar ziua. Nu vreau să mai pozezi lucruri groaznice.
Vreau să încetezi cu teoria conspirației.
Vreau să încetezi ceea ce faci... Vreau să pozezi ce-ți place ție.
Ce te face fericit? Ce-ți place?
Te rog, spune-mi că eu.
Pe tine, pe tine iubesc. Te iubesc.
Așa...
E bine așa!
Îmi pare rău!
De ce?
Îmi pare rău!
Jurgis mi-a arătat o poză cu gagica aia care o să-ți facă iubitul bogat și celebru.
Așa, și?
Ce tre' să faci să obții o întâlnire cu așa o gagică?
Să te transformi prin magie în cineva care nu le spune gagici.
Maya!
Putem vorbi un pic?
Nici nu mă gândesc.
Nu! Întoarce-te mai târziu. Are treabă. Vino mai târziu.
Ești bine?
Ești în regulă?
Atât vreau să spun.
Bomboane. Nu vrei să cumperi niște bomboane?
Îmi pare rău, omule.
Cum zici tu, omule.
Nu vreți niște bomboane, dle?
Hai la altcineva.
Hai, omule, cumpără niște bomboane.
Hei, deschide! Deschide naibii ușa asta!
Deschide ușa!
Dumnezeule!
- Cine e? - Eu sunt.
Slavă Domnului! Pe unde ai umblat?
Leon, ce e? Leon, ce s-a întâmplat?
Leon, ce e?
Leon!
Hai, te rog, deschide. Ce s-a întâmplat?
Leon, deschide ușa.
Leon, mă sperii.
Te rog, deschide ușa!
Nu e cinstit, Leon!
Deschide ușa!
Deschide naibii ușa acum!
Nu poți să faci asta! Nu-i cinstit!
Nu poți să apari așa deodată și să-mi închizi ușa-n nas.
Trebuie să dorm.
Nu, nu, nu! Scumpule!
Ce s-a întâmplat?
Doamne...
Ce-i asta?
Trebuie să te duc la spital imediat!
L-am urmărit la metrou.
Întotdeauna ia metroul de noapte,
același de fiecare dată.
Așteaptă până când se golește.
Apoi îi omoară.
Îi măcelărește ca pe vite. Am văzut.
Am făcut poze.
Cadavrele nu mai sunt găsite pentru că descarcă undeva carnea.
Trebuie să... O să chem o salvare.
Este o stație de metrou abandonată, sub abator.
Bine, uite ce facem.
Eu o să te duc la spital
și, în timp ce doctorii te îngrijesc,
o să-ți fac poze și-o să le duc la poliție.
Oricum n-o să te creadă. Nu mai am aparatul de fotografiat.
Mi l-a luat.
În el erau toate dovezile.
Scumpule, o să fie bine. O să chem o salvare, da?
O să rezolvăm asta.
E-n regulă.
O să creadă că suntem nebuni. Că eu am ucis-o pe Erika.
Nu, nu, nu, o să te ajute. Ajută-mă, vreau să te ajut.
Nu. E prea târziu.
Vernisajul e-n seara asta.
Suntem la fel de nebuni ca el.
Ba nu, pentru că știm că ceea ce facem nu e nebunesc.
El nu știe.
Ce altceva putem face? Jurgis, ce altceva?
Avem nevoie de aparatul lui de fotografiat. Trebuie să vedem ce-a văzut.
Doamne sfinte!
Intru eu.
Tu așteaptă aici.
Dacă se întoarce...
... să mă avertizezi, da?
- Jurgis! - Dacă se-ntoarce?
Dacă se-ntoarce, am încurcat-o.
Ne mișcăm mai repede amândoi, da?
Eu mă duc dincolo.
Jurgis?
- Domnișoară Jones... - L-ați găsit pe Jurgis?
Calmați-vă. Vă rog, luați loc.
Tocmai am primit raportul de la agenții de pe teren.
A fost în camera menționată de dvs. Nu e nimeni acolo.
Dar nu se poate.
S-au întâlnit cu locatarul pe hol, și i-a lăsat să cerceteze locul.
Au stat acolo toată ziua.
Nu!
E măcelar!
Leon spune că măcelărește oameni, îi omoară.
- A văzut, a făcut poze. - Despre ce vorbești?
Știu că pare o nebunie, nici eu n-am crezut la început.
Am fost în camera lui, am văzut ce unelte folosește.
Bine, hai să vorbim despre ce s-a întâmplat de fapt.
Locatarul a spus că îi lipsește o amintire de familie, un album.
Îl vrea înapoi.
Dar e un mers al trenurilor, cu toate crimele comise în ultimii 100 de ani.
Nu i-l puteți da înapoi, e singura dovadă pe care o avem.
Arătați-mi-l, vă rog.
Locatarul nu vrea să depună plângere, își vrea doar obiectul înapoi.
Nu-l am la mine. E la Jurgis.
Trebuie să-l găsiți pe Jurgis.
Uitați, ați recunoscut deja că ați intrat prin efracție.
E ceva foarte serios.
Pot să vă rețin numai pentru asta.
Dacă nu vă întoarceți cu mine, o să mă întorc cu altcineva.
Și o să fiți arestată, dră Jones.
Bill și Sue Bennet cumpără ce le spun eu.
Dar ca să aibă iluzia liberului arbitru,
așteaptă o a treia sugestie, a mea.
Clienți. Vor să vorbească puțin cu tine,
o mică pălăvrăgeală despre post-modernism.
Întreține-i, o să vinzi sigur.
Familia Franks.
Ei nu cumpără niciodată poze, dar, dacă îi poate convinge cineva...
Jack, Andee... faceți cunoștință cu Leon.
Andee crede că ești mai degrabă un pictor, decât un fotograf.
Andee, ești foarte intuitivă. La începutul carierei am fost pictor.
Mă cheamă datoria, scuzați-mă.
Scuzați-mă.
Desigur.
Haide, te așteaptă publicul.
Nu prea am speranțe pentru asta.
E un pic prea sumbră.
Leon?
Unde te duci?
Te-am întrebat unde te duci.
Trebuie să prind un tren.
Nu, ai spus în sânge.
- Hei! - Gura.
E fierbinte, stai așa un pic.
Hei, pe unde naiba ai umblat?
- Alo! - Unde-i?
Ce anume?
Maya, gata... Acum ești la fel de nebună ca prietenul tău.
Încetează! Ce faci?
Bine. Maya, oprește-te!
Nu pleca... Maya! Maya, stai pe loc!
Leon, ești?
Scumpule, cred că măcelarul ăla l-a prins pe Jurgis.
Polițista aia...
Dră Jones!
- Vreau registrul, dră Jones. - Spune-mi ce naiba se întâmplă!
Acum!
Ai idee...?
Unde-i Jurgis?
Spune-mi!
E la metrou. Pe strada 14.
În primul metrou de după ora 2.
Nu!
Nu! Nu!
Doamne! Jurgis!
Maya...
Dumnezeule!
Nu...
Nu!
Hei!
Leon...
Vă rog, dați-vă la o parte de lângă carne.
Dumnezeule!
Bun venit!
Nu mai era în stare să facă ceea ce trebuie.
Știa că așa trebuia să fie.
A fost un privilegiu.
Te invidiez.
Înainte ca tu să te fi născut,
sau înainte de nașterea rasei umane,
de-atâta timp...
... sau chiar mai mult.
Și acum ne-ai găsit.
Așa cum puțini înaintea ta au făcut-o.
Cercul restrâns care păstrează secretul.
Noi îi protejăm și îi creștem.
Astfel, ordinul este păstrat.
Trebuie să fac asta, pentru a menține lumea separată.
O să înțelegi în curând.
Nu!
Acum servește... așa cum o facem cu toții.
Fără să punem întrebări.
Surse din poliție au declarat că dra Jones și dl Tompkins sunt dați dispăruți,
deși nici crima nu a fost exclusă.
În altă parte a orașului, pregătirile sunt în toi
pentru primirea liderilor câtorva țări din Uniunea Europeană.
Primăria a emis o declarație în sprijinul noilor oportunități comerciale,
și câteva întâlniri au fost stabilite cu lideri economici locali.
Întâlnirile vor include un tur al portului orașului...
Traducerea și adaptarea: veverița_bc
Sincronizarea: danatom