PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
TŘI DUŠEVNĚ CHOŘÍ BRATŘI
Byla jsem tu v pondělí. Koupila jsem ti věci do lednice.
Jsi rozhodnutý?
Můžeš bydlet u mě. Mám volný pokoj.
Víš, co máš brát a kdy?
Ano.
Musím jít do práce. Ale v pět se vrátím.
Mimochodem, prodávám chatu.
Budeš bydlet zde?
Odpočívat?
Tak ti to řekli. Ať odpočíváš.
Dobře.
Mami?
Děkuji.
NAŠE CHATA
- Bratříček. - Do prdele.
No konečně.
- Už je to tak dlouho. - Bráchovský sendvič.
Otto. Neblbni.
Rád vás vidím.
Tři roky v blázinci. A koukni se na sebe!
- Říká se psychiatrická léčebna. - To je fuk. Pojďte.
Jo, co myslíš?
Co kdybychom šli raději ven? Zajdeme na pivo.
Co takhle pořádný ležák?
Otevři box...
Otto! Mluv normálně.
Otevři box a pusť opici ven
Dle doktorů se mám vyhýbat prostředí, která spouštějí
stresové centrum.
Stačí jen hluk. Nebo i rychlý pohyb...
Slyšel jsi, Otto?
V žádném případě nesmíme...
Vážně. Potřebuji klid.
Ale jedno pivo zvládneš.
Maličké. Malilinkaté pivečko.
Anebo... Co kdybychom jeli na chatu?
Poslední výlet do tátova baru, než se to tam prodá?
Jen my tři. Tři bratři.
Jak jsem řekl, potřebuji klid.
Eriku, můj nejoblíbenější bráško.
Co ty na to? Palec nahoru pro výlet na chatu.
- Palec nahoru. - Palec.
Palec nahoru.
- Palec nahoru. - Jo!
Je to bezva!
Hele, neruš řidiče.
Budeme pít a budeme se bít Protože jsme bratři Hagforsovi
- Zůstaneme u toho pití. - Ne, trochu poprat se můžeme.
- Jo? - Děti, chovejte se slušně.
Hele, Eriku...
V blázinci...
- Byly tam ženský? - Co tím myslíš?
Bylo by lepší, kdyby tu byla zastoupena obě pohlaví,
- to náš přihlouplý bratr myslí. - Co znamená „přihlouplý“?
- Nedomluvili jsme se na klidném výletě? - Tři roky jsi neviděl ženskou.
Georgu?
- Vraz mu. - Ne! Au!
Hele.
Když tam budou nějaký kočky...
Žádné kočky.
- Tak aspoň sýrové křupky. - Jo.
Mám chuť na křupky!
Potichu!
Křupky!
- Nezapomeň na ty křupky. - Ne. Běž už.
- Zdravím. - Dobrej.
Bude večírek?
Ne. Jedeme jen s bratry na chatu.
To zní hezky.
Jo.
Co se děje?
Překvapení!
- Kdo jsi? - Monika.
A ty jsi mladší bratr?
Stopovala
a my na ni: „Ahoj!“ A ona: „Čau!“
A my: „Večírek na chatě?“ A ona: „Jo!“
Klid, bude zábava.
- Jo, ale jestli to vadí, tak... - Ne. Bude zábava.
Zábava.
Na Norské arktické.
Tak si to zopakujeme. Studuješ psychologii,
jsi svobodná a ráda se bavíš?
To je dokonalé shrnutí.
Přestaň, Otto.
Jo, ale poslouchej! Je nezadaná!
- A ráda se baví! - Jo, to jsem slyšel.
- Není to skvělé? - Úžasné.
Mám rád holky ze severu.
Mám chuť na křupky!
To tě teď napadlo?
Mám chuť na křupky Ó, jé
Co se děje?
Je to jen divné. Už roky jsem tu nebyl.
- Nikdo z nás. - Proč ne? Je to tu moc hezké.
Jako malí jsme sem jezdili pořád. Když byl ještě táta naživu.
Díky.
Na Ronnyho Hagforse. Velmi nám chybí a tak.
Tak kurva na zdraví!
Na zdraví... toho zmrda.
No, ještě nemám...
magistra z psychologie, ale neměli jste s otcem
složitý vztah?
Hele! Podívejte, co jsem našel.
Co je to?
Otcův starý brousek.
Bylo to to první, co jsme tu vždy museli dělat.
„Nezapomněl jsi nabrousit nože?“
„Tupým nožem nikoho nezabiješ.“
To je něco.
Tak na zdraví.
Skutečně? Erik?
Je to tak. Já jsem měl dobré známky, Otto byl sportovec,
ale Erik měl všechny holky.
Erik milovník, tak jsme mu říkali.
Slyšíte to?
Sáhni mi sem.
Mám horečku. Mám taneční horečku!
Hej! Trochu slušnosti!
Otto Erectus...
Ne, to nic. Jsem ze severu. Viděla jsem horší věci.
Nechci urážet, ale už byl na vyšetření?
Co jsi říkala?
- Ne, já jen... - Co? Co jsi to říkala?
- Nic. - Jestli naznačuješ, že jsem blázen,
tak to se smrtelně pleteš.
Že jo, Eriku?
Co tím myslí?
Byl jsem tři roky v léčebně.
- Na psychiatrii. - Nepustí tě, dokud nejsi zdravý.
Musím...
- Kde je toaleta? - Vpravo na chodbě.
Co se stalo?
Trochu přituhlo.
Nějaký idiot řekl, že se Erik musel léčit.
A to jsem byl já?
Asi bude chtít, abychom ji odvezli.
Eriku, to ne.
Lve salónů, dáme ti prostor.
Ať můžeš uplatnit všechny své staré triky.
Jdi za ní a užij si.
- Otto si dělal legraci. - To nic. Já se nebojím.
Víš...
brzy budu vyškolená psycholožka,
takže vím, že se lépe než ostatní vyznám v lidech
a umím odhadnout náladu v místnosti.
Je to součástí mého výcviku.
Takže...
kdybych se tady cítila jen trošičku ohrožena...
už bych tady nebyla.
Co kdybys mi řekl o svém tátovi?
To je táta.
Hajzl zatracenej.
Jak umřel?
Chceš ještě?
Jistě.
Eriku? Haló?
Eriku?
Haló? Máma je tady.
Eriku?
To ne.
- Děkuji. - Na zdraví.
Ano.
Hele. Jen se tě chci zeptat. Ta léčebna...
Mělo to něco společného se smrtí tvého otce?
Hodně lidí myslelo, že si Ronny Hagfors nezaslouží žít,
ale jen Erik měl odvahu s tím něco dělat.
Jsem na tebe pyšný, brácho.
Takže tys...
Zabil jsi svého otce?
Ne. Tomu nevěřím.
- Nemáš to v povaze. - Cože?
Erik strávil tři roky v blázinci.
Na psychiatrii.
Když už jsi taková odbornice,
proč by se přiznal k vraždě, již nespáchal?
- Georgu. - Ne. Když otce nezabil Erik,
tak kdo tedy?
Teď jsem si vzpomněla, že mám schůzku ve městě.
Odvezeš mě na hlavní silnici, Eriku?
Už odjíždíš? Ale večírek právě začal.
Večírek je u konce.
Hej.
Pokud večírek skončil, tak tohle je večírek po večírku.
Hej!
Georgu! Co? Georgu!
- Eriku! - Otto, ne...
Eriku!
Někdo volá?
- To je máma. - Malá, hodná, hloupá maminka.
Dej mi to!
- Musíš toho nechat! - To by bylo správné.
Kdyby se Erik přiznal k vraždě, aby kryl druhého...
Kdo to asi byl?
Promiňte? Haló?
Hledám syna. Neviděla jste ho?
- Ano, stavil se tu před pár hodinami. - Mluvila jste s ním? Jak vypadal?
No, nakoupil spoustu dobrot.
Jel s bratry na chatu.
- Děje se něco? - Ne.
Tak. Teď musím jen přinést nůž. „Nezapomněl jsi nabrousit nůž?“
- Hele, kdo se probral. - Ale.
To nesmíme udělat.
- Musíme ji pustit. - Ne.
Ona nás nahlásí. Nechápeš to?
Neudělá to.
Nenahlásí. Že? Neuděláš to, že ne?
Dej mi ten nůž.
Vezmu si ten nůž...
a pak ji pustíme.
Na něco jsi zapomněl. Ty tady neporoučíš.
- To já. - Georgu.
Hele, přestaň. Tady poroučím já. Dej mi ten nůž.
Otevři box a pusť opici ven
Vidíš, on tady neporoučí. To já.
A Otto.
Otto!
Jsi v pořádku, brácho?
Omlouvám se, zašlo to příliš daleko.
Zašlo to příliš daleko a je to naše vina.
- Hlavně Ottova. - Ne.
Tak jo.
A nějak to musíme ukončit.
A zbývá jen jedna možnost...
Skutečně? My... My to uděláme?
- Posloucháš? - Hej.
No tak.
Otto, dělej.
- Ale kde mám bodnout? - Vlevo.
- Srdce je vlevo. - Tady?
U ní vlevo!
- Tady? - Jo. Bodni ji.
Kurva!
Ještě jednou.
No tak, Otto. Ještě jednou. Pořádně.
Eriku?
Eriku? Co jsi provedl?
To Otto a Georg.
Ne, Eriku. Ne Otto a Georg. Ne už zase.
Oni neexistují.
Eriku?
- Ne. Oni ji zabili. - Cože?
- Zabili Moniku. Monika je mrtvá. - Cože?
Monika?
Zabili ji.
Zabili ji jako tátu.
Tátu?
Táta není mrtvý.
Eriku?
Tátu nikdo nezabil.
On od nás jenom odešel. Nepamatuješ si?
- Zůstaneš tu? - Ano.
Eriku?
Eriku? Palec!
Ne.
Překlad titulků: Roman Placzek