Ви бачите дно?
Ні, не дивися вниз, Сем! Просто спускайся!
Зловіть це! Впіймайте, пане Фродо!
Пане Фродо!
Здається, я знайшов дно.
Болото і мотузка, і дідько його знає, що ще.
Це ж не нормально. Все це!
- А що тут всередині? - Нічого. Лише трохи прянощів.
На випадок, якщо ми будемо їсти на вечерю смажену курку чи щось таке.
Смажену курку?
Ніколи не знаєш.
О Сем, мій дорогий Сем.
Це ж дещо особливе.
Найкраща сіль в усьому Ширі.
Це справді дещо особливе.
Це часточка рідного дому.
Ми не можемо її тут залишити. Хтось може спуститися за нами.
Та хто нас тут переслідуватиме, пане Фродо?
Та й справді шкода. Пані Галадріель мені її подарувала.
Справжня ельфійська мотузка.
Ну, тут нічого не поробиш. Це один з моїх вузлів.
Так просто він не відв’яжеться.
Справжня ельфійська мотузка.
До Воріт! До Воріт! До Воріт, сказав хазяїн! Так!
Ні! Ми не хочемо туди повертатись!
Не туди. Не до нього!
Вони не можуть нас примушувати. Голлум! Голлум!
Але ми присяглися служити панові дорогесенького.
Ні! Там тільки попіл, і пилюка, і спрага.
І ями, ями, ями! І орки, тисячі орків!
І оте Велике Око, завжди дивиться, дивиться.
Гей! Негайно повернися!
Повернися!
Ну! Що я Вам казав?! Він утік, старий лиходій!
Такі його обіцянки!
За мною, гобіти! Сюдою!
Ви запізнилися.
Наш господар втрачає терпіння.
Йому негайно потрібні пацюки з Ширу.
Я не виконую наказів орків-слимаків.
Саруман отримає свою здобич.
Ми їх віднесемо.
Меррі!
Меррі! Прокинься!
Мій друг хворий.
Йому потрібна вода. Благаю!
Хворий? Дайте йому ліки, хлопці.
Припиніть!
Не може зробити ковток!
Не чіпайте його!
Чому? Ти теж хочеш?
Га?
То будь ласкавий і стули пельку.
Меррі...
Привіт, Піп.
Ти поранений!
Зі мною все гаразд. Я лише прикидався.
Прикидався?
Бачиш? Я і тебе обдурив.
Не турбуйся про мене, Піппін.
Мені треба, щоб через два тижні вони були озброєні та готові до маршу.
Але, мій пане, їх занадто багато.
Ми не встигнемо всіх озброїти. Нам не вистачає матеріалу.
Зведіть греблю, перекрийте потік, паліть печі день і ніч!
У нас недостатньо палива для підтримання вогню.
У нас за воротами ліс Фангорн.
- Спаліть його. - Так.
Ми боротимемося за вас.
Присягнися!
Ми помремо за Сарумана!
Теодред.
Знайдіть сина короля!
Мордор заплатить за це.
Ці орки не з Мордору.
Пане Еомер! Сюди!
Він живий.
...і всіх його володінь.
У тебе нема таких повноважень.
Твої накази нічого не означають.
Це не мій наказ.
Це указ короля.
Він підписав його вранці.
Полонених доставлять до Сарумана.
Живими і неушкодженими.
Живими?
Чого це живими?
Може, це нові розваги?
Вони мають дещо при собі. Ельфійську зброю.
Господарю вона потрібна для війни.
- Вони думають, що Перстень у нас. - Цить!
Як тільки вони дізнаються, що він не у нас, нам кінець.
Ні!
Хай вони знайдуть спокій.. після смерті.
Ненавиджу це місце. Занадто тихо.
Уже два дні і пташини не чутно.
Ні, жодного птаха, щоб поїсти.
Жодного птаха, щоб похрумкати.
І ми зголодніли! Так!
Дуже голодні, мій дорогесенький.
Ось.
Що вони їдять? Воно смачне?
Хочуть задушити нас!
Ми не можемо їсти харч гобітів.
Ми будемо голодувати!
То помирай вже. І позбудемось тебе.
Жорстокий гобіт!
Йому все одно, що ми хочемо їсти.
Йому все одно, що ми помремо.
Хазяїн не такий.
Хазяїн турбується про нас.
Хазяїн знає як воно.
Так. Мій дорогесенький.
Якщо він вами оволодів,...
...то вже ніколи не відпустить.
Не торкайся до мене!
У них є почуття, друже мій.
Це почали ельфи. Вони будили дерева...
...і навчили їх говорити.
Дерева говорять?
Та про що можуть говорити дерева?
Хіба що про щільність посліду білочок.
Арагорне, там щось є.
Що ти бачиш?
Пробач мені.
Я прийняв тебе за Сарумана.
Я і є Саруман.
Скоріше, Саруман, яким би він мав бути.
Едорасу?
Це не маленька відстань.
Ми чули про неприємності у Рохані. З королем там не все гаразд.
Так, і це не легко буде виправити.
Отже, ми весь цей шлях пройшли даремно?
Хіба ми покинемо гобітів тут...
... у цьому темному, жахливому, гнилому, що аж кишить деревами...
Тобто, чарівному, справді чарівному лісі.
Це був більш ніж випадок, що привів Меррі та Піппіна до Фангорну.
Тут уже давно дрімає могутня сила.
Прихід Меррі та Піппіна можна порівняти з падінням дрібних камінців,...
...що викликає у горах лавину.
У одному ти анітрохи не змінився, мій друже.
Ти і досі говориш загадками.
От-от має статися те,...
...чого не бувало з Прадавніх Часів.
Енти прокинуться...
...і відчують, які вони могутні.
Могутні?
О, це добре.
Досить хвилюватися, пане гном!
Меррі та Піппін у безпеці.
Насправді, вони у більшій безпеці ніж ви.
Цей новий Гендальф ще більш буркотливий, аніж старий.
О, моя горобино,...
...я бачу твоє світло...
...сонячного дня.
Над твоєю верхівкою...
...ніби золото-червона корона.
Який прекрасний вірш.
- А це ще дуже далеко? - Бур-а-рум. Не поспішайте.
Для Вас, може, і далеко.
Я думаю, що наступний вірш вам теж сподобається.
Це один із складених мною віршів.
Отже ...
Під дахом із сплячого листя
Коли дерева засинають
Коли чертоги лісу зелені та прохолодні
І віє вітер із Заходу
Повернись до мене і скажи...
...що мій край найкращий.
Спіть, маленькі мешканці Ширу.
Не звертайте увагу на нічний шум.
Спіть до першого сонця.
А я ще маю справи в лісі.
Багатьох треба скликати.
Багатьох, хто має прийти.
Тінь лягла на Фангорн.
Смерть усіх лісів земних наближається.
Примарна тінь, що прокинулася на Сході, набуває форми.
Саурон не терпітиме суперника.
З вершини Барад-Дуру його око спостерігає невпинно.
Але він ще недостатньо могутній, щоб відкинути весь страх.
Його постійно мучить сумнів.
До нього дійшли чутки. Спадкоємець Нуменору живий.
Саурон боїться тебе, Арагорне.
Він боїться того, ким ти можеш стати.
Тому він вдарить сильно та швидко по світу людей.
Він використає свою маріонетку, Сарумана, щоб знищити Рохан.
Війна наближається.
Рохан має захистити себе і в цьому перший виклик для нас...
...бо Рохан слабкий і вже майже здався.
Розум короля поневолений. Він під владою Сарумана.
Його вплив на короля Теодена наразі дуже великий.
Саурон та Саруман затягують петлю.
Але які б злодійські плани вони не мали, ми маємо над ними перевагу.
Перстень досі від них схований.
І що ми намагатимемося його знищити,...
...їм не насниться навіть в найжахливіших снах.
І так зброя ворога наближається до Мордору...
...в руках гобіта.
Вона щодня просувається ближче до полум’я Вогняної Гори.
Зараз ми маємо довіритися Фродо.
Все залежить від того, як швидко він просуватиметься вперед...
...і що його мандрівка залишатиметься непоміченою.
Не шкодуй про своє рішення відпустити його.
Фродо один має виконати це завдання.
Він не один.
Сем пішов з ним.
А, справді? Чудово.
Так. Це дуже добре.
Агов?
Деревобороде?
Та куди він подівся?
Мені наснився такий гарний сон.
Про повну діжечку із зіллям. І ми усе зкурили.
А потім тебе знудило.
Я б зараз усе віддав за одну затяжку "Старого Тобі".
Ти це чув?
І знову те саме.
Тут щось не так. Зовсім не так!
Ти щойно сказав щось ...мовою дерев.
Ні, нічого. Я лише потягувався.
Ти став вищим!
- Хто? - Ти!
- Вищим за кого? - За мене!
Я завжди був вищим за тебе.
Піппін, та кожен знає, що я високий, а ти низький.
Благаю, Меррі!
Який у тебе зріст? 3 фути і 6 дюймів? Щонайбільше!
Тоді як у мене 3 фути і 7 дюймів.
3 фути і 8 дюймів!
3 фути і 8 дюймів?
Ти щось зробив.
Меррі, ні! Не пий це!
Меррі!
Деревобород сказав, що тобі не можна цього пити.
- Мені теж хочеться! - Ні!
Це може бути небезпечно!
Негайно віддай! Меррі!
Що відбувається?
Воно вхопило мене за ногу! Меррі!
Ні!
Допоможіть!
Геть! Ти не мав прокидатися?
Їж землю. Копай глибоко.
Пий воду. Йди спати.
Геть.
Ходімо. Ліс прокидається.
Тут стає небезпечно.
Темні їхні думки.
Сильна їх ненависть.
Але якщо ви живете так довго, то чому ж вас так мало?
Хіба немає дітей-ентів?
Бур-а-рум.
Ентенят уже багато років не було.
А чому ні?
Бо ми загубили наших жінок.
Мені шкода. А як вони померли?
Померли? Ні!
Ми їх загубили.
А тепер не можемо їх знайти.
Не думаю, що ви бачили...
...жінок ентів у Ширі?
Не можу сказати, що я їх бачив. А ти, Піппін?
А як вони виглядають?
Гммм ...
Я вже не можу цього пригадати.
Лиха смерть забрала благородного воїна,
Менестрелі в жалобі співатимуть пісню,
У Медусельді, де він вже не владарює,
Рідним його високості, що любили його понад усе.
Лиха смерть…
Рушай спочивати з миром.
Рушай, Теодреде, рушай.
Цей кінь збожеволів, пане. Ви нічого не вдієте. Облиште його.
Годі.
Заспокойся.
Бій уже скінчився.
Як тебе звати?
Його звати Брего.
Він був конем мого кузена.
Брего?
У тебе королівське ім'я.
Що непокоїть тебе, Брего?
Що ти бачив?
Я чула про чари ельфів...
...але не очікувала побачити їх у слідопита з Півночі.
Ви говорите як один з них.
Дитиною я жив у Рівенделлі. Певний час.
Відпустіть його.
Досить з нього війни.
Гендальф Білий!
Гендальф дурний!
Він хоче принизити мене своїм новознайденим благочестям?
Їх було троє, тих, що прийшли з чарівником.
Ельф, гном та людина.
Від тебе смердить кіньми.
Чоловік ...
Він був з Гондору?
Ні, з півночі.
Мені здалося, один зі слідопитів Дунаданів.
Бідно вдягнений.
Та проте, він мав дивного персня.
Дві змії зі смарагдовими очима.
Одна пожирає іншу у короні із золотими квітками.
Перстень Барахіра.
Тоді Гендальф Сірий думає, що знайшов спадкоємця Ісільдура.
Втраченого Короля Гондору. Він просто дурень.
Цей рід згас вже дуже давно.
Це не має значення.
Світ людей буде знищено.
І почнеться це в Едорасі.
Я готовий, Гамлінгу.
Приведіть мого коня.
Це не поразка.
Ми повернемося.
Ми обов’язково повернемося.
Ні!
Стривайте! Ми невинні мандрівники.
На цій землі немає мандрівників.
Лише слуги Темної Вежі.
У нас таємне доручення.
І всі, хто стверджують, що воюють проти Ворога,...
...зроблять добре, якщо не стануть нас затримувати.
Ворога?
Його почуття обов’язку, напевне, було не меншим за ваше.
Цікаво, як же його звали...
...і звідки він походив.
Чи у нього справді було зле серце.
Які брехні чи погрози змусили його піти з домівки в цю подорож.
Хіба б не волів він лишитися вдома,...
...в мирі.
Війна з нас усіх мерців зробить.
Я вже давно не бачив, щоб моя небога сміялася.
Вона ще була дитям, коли її батька мертвого привезли додому.
Вбитого орками.
Вона бачила, як її мати померла від горя.
Тоді вона лишилася сама,...
...і з зростаючим страхом доглядала за королем.
Приречена піклуватися про старого чоловіка,...
...що мав би її любити як батько.
Гімлі.
Ні, я не можу. Справді не можу.
Я зтушила м'ясо. Його не багато, але воно гаряче.
Дякую.
- Смачно. - Справді?
Мій дядько розповів мені дещо дивне.
Він сказав, що Ви ходили на війну з Тенгелем, моїм дідусем.
Але я думаю, що він помиляється.
У короля Теодена гарна пам'ять.
Він був тоді ще дитиною.
То Вам має бути років шістдесят.
Сімдесят?
Але Вам не може бути вісімдесят!
Вісімдесят сім.
Ви один з роду Дунаданів.
Спадкоємці Нуменору, наділені довгим життям.
Кажуть, що Ваш рід уже давно став легендою.
Нас дуже мало лишилося.
Північне Королівство було давно зруйноване.
Мені шкода. Але Ви їжте.
Колись ти сказала мені…
що цей день настане.
Це не кінець, це початок.
Ти маєш піти з Фродо.
Це твій шлях.
Мій шлях приховано від мене.
Він уже лежить перед тобою.
Ти вже не можеш зволікати.
Арвен…
Якщо ти нічому не віриш,...
...повір цьому,...
...повір у нас.
Отак ти хотів піти?
Ти справді думав, що зможеш непомітно втекти на світанку?
Я вже не повернуся.
Ти недооцінюєш свою вправність у бою.
Ти повернешся.
Я говорю не про смерть на полі бою.
Але про що ти говориш?
Ти можеш жити іншим життям.
Подалі від війни… Горя… Відчаю.
Я тобі не вірю.
А де решта?
Це все, що ми змогли вберегти, пані.
Віднесіть усе до печер.
Брего…
Арвен.
Вже час.
Кораблі відпливають до Валінору. Рушай зараз, доки не стало запізно.
Хіба твою любов не даровано й мені?
Мою любов даровано тобі, батьку.
Світ змінюється,
я відчуваю це у воді,
я відчуваю це у землі,
я відчуваю це у повітрі.
Якщо з Боромиром щось сталося, то Ви маєте нам розповісти.
Його ріг винесло на берег річки.
Шість днів тому.
Він був розбитий на дві частини.
Але ще більше каже мені моє серце.
Це місто було колись перлиною нашого королівства!
Оплотом світла, краси та музики.
І воно знову стане ним!
Нехай армії Мордору знають:
Ніколи більше земля мого народу не потрапить до рук ворога!
Місто Осгіліат знову належить Гондору!
- Гондору! - Гондору!
Гондору!
Гарна промова. Коротко і ясно.
Лишиться більше часу на випивку.
Відкривайте діжки з пивом! Чоловіки хочуть пити!
Запам’ятай цей день, малий брате. Сьогодні життя прекрасне.
Що?
Він тут.
Навіть на мить він не може залишити нас у спокої.
Де він? Де герой Гондору? Де мій первісток?
Батьку!
Кажуть, що ти мало не сам подолав усіх ворогів.
Перебільшують. Перемога належить і Фарамиру.
Якби Фарамир робив свою справу, то місто не довелося б відвойовувати.
Хіба не було наказано тобі його захищати?
Я б його захистив, але нас було замало.
Що, замало?
Ти дозволив ворогові увійти і взяти місто.
Чому ти так часто змушуєш мене червоніти?
Я цього не прагну.
Ти в нього не віриш, і все ж він намагається виконати твою волю!
Він любить тебе, батьку!
Не обтяжуй мене Фарамиром.
Я знаю його сильні сторони і їх не багато.
Ми маємо більш термінові справи для обговорення.
Елронд з Рівенделлу збирає Раду.
Він не хоче казати, навіщо, але я здогадуюся про причину.
Ходять чутки, що знайдено зброю ворога.
Єдиний Перстень.
Прокляття Ісільдура.
Він потрапив до рук ельфів.
Кожен спробує заявити своє право на нього:
люди, гноми, чарівники.
Цього не можна допустити.
Ця річ має повернутися до Гондору!
До Гондору ...
Це небезпечно, я визнаю.
Перстень завжди намагатиметься звабити серця слабаків.
Але ти … ти сильний.
І наші потреби теж великі.
Нашу кров проливають найчастіше.
Наші люди гинуть.
Саурон вичікує.
Він збирає нові армії.
Він повернеться.
І коли це станеться, ми будемо безсилі протистояти йому.
Ти маєш йти!
Принеси мені цей могутній дарунок.
Ні. Моє місце тут, з моїм народом.
Не в Рівенделлі!
Ти відмовляєш власному батькові?
Якщо так необхідно їхати в Рівенделл, то пусти мене замість нього.
Тебе?
Так, я розумію.
Нагода для Фарамира, капітана Гондору,...
...показати на що він здатен.
Краще не треба.
Це завдання я довірю лише твоєму братові.
Єдиному, хто мене не підведе.
Запам'ятай цей день, малий брате.
Досить.
Молодець, Брего, мій друже.
Заспокойся.
Ти спізнився.
Дякую.
Ми розмістимо резерв уздовж стіни.
Вони зможуть підтримати стрільців з гори.
Арагорн, тобі треба відпочити.
Напівживий ти нам не допоможеш.
Арагорн!
Мене посилають з жінками до печер.
Це почесне доручення.
Доглядати за дітьми, турбуватись про їжу та постіль, поки чоловіки не повернуться?
- Яка в цьому слава! - Моя пані,...
...можливо, прийде час, коли знадобиться мужність без слави.
На кого розраховуватиме ваш народ під час останньої битви?
Дозвольте мені залишитися з вами.
Я не маю права віддавати такий наказ.
Іншим Ви не наказуєте залишитися!
Вони битимуться поруч з Вами, бо не хочуть розлучатися з Вами.
Бо вони Вас люблять!
Мені шкода.
Такими їм і належить бути.
Три сотні… Проти десяти тисяч?
Тут вони захистять себе краще, ніж в Едорасі.
Арагорне, Їм не перемогти в такій битві.
Це буде просто бійня!
Це триває вже декілька годин.
Щось же вони мали вирішити!
Вирішити?
Ні.
Ми лише завершили...
...вранішнє привітання.
Але вже ніч!
Ви ж не можете сидіти тут вічно.
Не поспішай так.
Але у нас вже немає часу!
Тобі ні за що просити пробачення, Леголасе.
Привіт тобі, Халдір.
Ерухіни, не будьте милосердними до них!
Бо ніхто з них не буде милосердним до вас!
Чекайте!
Приготуйтеся стріляти!
Їхні обладунки слабкі біля шиї
і під руками.
Спускайте стріли!
Стріли спустити!
Драбини!
До мене!
Дерева, корені та гілки.
Розбийте їх стрій! Стріляйте!
Пристрель його, Леголасе!
Леголасе!
Вбий його!
В атаку!
Вперед!
До фортеці!
Халдіре!
До фортеці!
Дивіться! Дерева! Вони рухаються!
Куди вони йдуть?
Вони мають незавершені справи з орками.
Не їдьте до лісу!
Тримайтеся подалі від дерев!
Я нарахував якраз ... сорок два.
Сорок два? О!
Зовсім непогано для гостровухого ельфійського князька.
Я ж сиджу якраз на сорок третьому.
Сорок три.
Він уже був мертвий.
Він ще дригався!
Він ще дригався,...
...бо я встромив йому сокиру межі очі!
А він не дуже задоволений?
Зовсім не задоволений, Меррі.
Все-таки, я думаю згори можна помилуватися чудовим краєвидом.
О, так. Першокласний заклад.
І прислуга має бути бездоганною.
- Що це ти робиш? - Нічого.
Все так, як і мало бути. От і все.
Не зовсім. Я голодний як вовк.
Нам дуже пощастить, якщо ми хоч щось їстівне знайдемо.
Мабуть лише мертві пацюки та запліснявілий хліб.
Комора Сарумана!
- Я не вірю очам своїм! - Це просто неймовірно!
- Так, це воно! - Листя Лонгботому!
Найкраще зілля у Південній Чверті.
Бездоганно. Одна діжечка для кожного!
Стривай.
Ти не думаєш, що ми маємо поділитися з Древобородом?
Ділитися? Ні. Ні.
Мертві рослини і все таке.
Думаю, що він може неправильно зрозуміти.
Раптом це якийсь віддалений родич.
О, тепер я розумію.
Не будемо поспішати.
Точно.
Баррумм!
Це стара стічна труба.
Вона проходить під річкою і завершується на околиці міста.
Там ви зможете сховатися у лісі.
Капітане Фарамир, ви проявили себе.
Найкращим чином.
Шир має бути справді чудовим краєм, пане Гамджі,...
...де садівники користуються великою пошаною.
Яким шляхом ви підете, коли дістанетеся лісу?
Голлум сказав, що є одна стежка поблизу Мінас Моргулу,...
...що веде у гори.
Кіріт Унгол?
Це ж його назва?
Ні. Ні.
Так!
Фродо ...
Кажуть, що темний жах живе в ходах над Мінас Моргулом.
- Ви не повинні йти тим шляхом. - Але іншого шляху немає.
Пан сказав, що повинен йти до Мордору.
Тому нам треба спробувати.
Я повинен.
Йдіть, Фродо.
Ідіть з благословенням усіх людей.
Я дякую вам.
Нехай смерть швидко знайде тебе,...
...якщо ти завдаси їм шкоди.
Пішли, не відставай.
Пан Фродо не хотів, щоб слідопити заподіяли тобі шкоду.
Ти ж це знаєш, чи не так?
Він хотів тебе врятувати, розумієш?
Мене врятувати?
Тому не гнівайся.
Пробач і забудь.
Ні, ні, не гніватися.
Голлум. Голлум.
Гарний хазяїн.
Гарні гобіти.
Дуже пристойно з твого боку. Справді дуже пристойно.
Переклад українською Романа В. Ілліна
Синхронізація аудіодоріжок та редагування субтитрів: Demrandir
Emiliana Torrini - Gollum's Song
Там, де колись було світло,
Тепер простягається темрява.
Там, де колись була любов,
Її вже більше немає.
Тож не кажи «до побачення».
Не кажи, що я навіть не намагався.
Тих сліз, що ми пролили,
Вистачить на рясн ий дощ.
Сліз через твою брехню, сказану нам,
Через біль та осуд.
Та ми ще ридатимемо від такої самотності.
Ми загубились.
Нам ніколи не повернутися додому.
Тож наприкінці,
Я буду тим, чим я стану.
Мені вже не судилося,
Мати вірного друга.
Тож тепер ми кажемо «прощавай».
Ми кажемо, що ти навіть не намагався.
Сльози, пролиті тобою,
Пролилися надто пізно.
Забери назад усю брехню,
Забери увесь біль та осуд.
Ти ридатимеш, коли зустрінеш кінець на самоті.
Ти загубився, тобі ніколи не повернутися додому.