един филм на Боаз Дейвидсън
.: Сладолед на клечка 4:. .: Редник Захарно Петле:.
В ролите: Ифатх Кацур
Цахи Ной
Йонатан Сегал
Соня Мартин
Меначе Варшавски и др.
сценарист и режисьор: Боаз Дейвидсън
Трябва да ставаме след няколко часа. Хайде, да се прибираме.
Какво ти става, ти добре ли си? Това е нашата последна вечер!
Аз няма да се прибера, докато не мушна нещо.
Какво ти е? Погледни онази германка. Личи си, че е незадоволена.
Ти луд ли си бе? Този е мъжът и! - Е и, какво? Виж, че се е намазал.
Искате ли, да разчистя терена?
Давай Хюи, покажи ни таланта си... - Няма проблеми.
Цяла вечер те наблюдавам.
Ти направо ме побъркваш, Мерилин.
Сладурче, аз не се казвам Мерилин. Името ми е Ева.
Но ти изглеждаш точно като Мерилин Монро.
Може ли, да се усамотим някъде?
Но мъжът ми е тук.
Но утре, влизам в казармата.
Там е пълен ад, три месеца няма да мога да видя жена.
Армията не за теб, сладурче. Ти все още си дете.
Ако дойдеш с мен, ще ти покажа, че не съм никакво дете.
Ще ми помогнете ли да закарам мъжът си до нас?
Искаш да ти помогнем, да закараш мъжът си до вас?
Да.
Няма проблем.
Къде да го сложим? - Оставете го на дивана.
А след това ела при Ева.
Сядай.
Не му давайте да ходи никъде, разбрано?
Момчета, събличайте се.
Ето те и теб, ела тук, сладурче.
Какъв е проблема? - Имаме ли проблем?
Ева, Ева! Съблечи ми дрехите. Топло ми е!
Топло ми е! Жега! Жега ми е!
Свали ми ризата. Свали тази риза...
И обувките! И... Обувките, обувките!
О, Боби! О, Боби! Ти направо ме убиваш. Убиваш ме!
Мъжът ти ще ни чуе...
Сладурче, страхотен си. Страшен!
Направо си бомба!
Давай, Хюи!
Идвай по-бързо, сладурче!
Ела, насам.
Какво?
Искам още. - Сега ли?
Искам още.
Искам още!
Как се казва? - Кой?
- Не... - Аз ли?
Хюи. - Мюи.
Ела тук, Мюи. Ела при Ева, Мюи.
Ти.. Ти си страхотен!
Ева?
Точно така! Ти ме разбиваш. Разбиваш ме!
Не спирай! Не спирай! - Ще го събудиш!
Какво става тука? К'во правиш ти тука бе?
Нищо. Аз просто реших да намина.
Какво значи реших да намина, бе? - Заспивай, всичко е наред.
Присънило ти се е. - Какво ми се е присънило?
Спокойно, успокой се.
Пиян си, халюцинираш.
Тука няма никой. - Тук няма никой.
Ще видиш, че когато, се събудиш, мене няма да ме има.
Заспивай, Борис! Лека нощ. - Лека нощ.
Давай продължавай. Ева иска още!
Ромек! Ромек, ставай! Будилникът звъни.
Чувам де. - Ромек, ставай и събуди сина си.
Какво си се разбързала? - Как какво съм се разбързала?
Имаме още доста за приготвяне.
Има време, всичко е готово. - Ромек, ставай и сложи вода за чай.
Ромек, ставай, на теб говоря!
Бенджи, ставай! пет часа е.
Изключи това радио!
Бенджи, ставай. Ще закъснееш за казармата.
Какво става? Защо радиото е така усилено?
Защо винаги мрънкаш?
Имаш ли друга идея как да го събудим? Иди и сложи чайника на котлона.
Сложил съм го. - Тогава иди виж, дали са донесли млякото.
По-тихо, какво ви става? Оставете ме да поспя!
Бенджи, ставай! Ще имаш достатъчно време, да спиш в казармата.
Иди се изкъпи, облечи се и си измий зъбите.
Искам, да си срешеш хубаво косата.
Не искам, в поделението ти да те видят, какъв си вагабонтин.
Ти какво стърчиш тук, като някакво плашило?
Иди и виж, донесоха ли млякото! - Тихо! Тихо!
Бенджи, ставай! Не ми умувай!
Това не ти е училището! Отивам, да правя закуската.
Бенджи, ставай от леглото веднага, чу ли ме?
Бенджи, какаото ти ще изстине. - Мамка му!
Бенджи, сложих ти и синият пуловер.
Надени го тази вечер, чу ли ме? И да не вземеш да го изгубиш!
Бенджи, сложих ти и две пижами, слушаш ли ме?
И не пий там студена вода!
За къде си се разбързала? Имаме още доста време.
Винаги това казваш, и той винаги закъсняваше за училище.
Почакай, къде звъниш? За какво?
Искам, да се сбогуваш с Фани.
Добро утро Фани, Бенджи не иска да иди в казармата
докато не се сбогува с теб. - Здрасти, Бенджи.
Ти какво си ми се изтъпанил тук? Иди, да подгрееш колата.
Отивам. Какво си ми се разкрещяла?
Добро утро, М-р Бетито. - Добро утро.
Бенджи отива войник днес. - Успех. - Благодаря Ви.
Сега пък на кой звъниш? - Момент.
Добро утро М-р Клингер. - Добро утро.
Бенджи иска да се сбогува с вас.
Отива в казармата. - Успех.
Бенджи...
Грижи се за себе си. - И бъди добро момче. - Добре де.
Хайде, чао. - За къде си се разбързал така? - Длъжен съм да тръгвам.
Бенджи, и помни, какво ти казвах, слушаш ли ме?
Нито много тарикат. Нито много балама.
Бенджи... И гледай да не ни излагаш.
Соня, пусни момчето да върви.
Бенджи, не яж гореща храна. Ще имаш от нея киселини.
Добре, няма да се докосна до топла храна. Добре, чао.
Чао, Бенджи. - Бенджи, Бенджи!
Направи ми една услуга. - Каква?!
Не пуши там марихуана. - OK, чао!
Какво се буташ бе, дебелак?
Мамка ти мършава, сухар!
Млъкни, или ще те потроша! - Върви на майната си!
Що не вземеш да му се извиниш?
Ти пък кой си, адвокатът му ли?
Не, аз съм му охраната.
Чу ли това?
Автобусът ти е номер 3.
Бенджи, Бенджи! - Мамо, какво правиш ти тука?
Дойдох да те изпратя. - Но нали ме изпрати вече.
Е и? Какво има, ако те изпратя отново?
Освен това, си забрави якето в колата.
Не съм го забравил. Нали ти казах че,
сега е лято. И на мен не ми е нужно яке.
Но така е опасно.
През деня е топло, вечерта студено. Може да се разболееш!
Мамо, остави ме на мира! Вземи това яке.
Скъпа, кажи му? Теб може да те послуша.
Остави я на мира. Всичко е наред.
Благодаря ти и довиждане! - Само още една целувка.
Грижи се за себе си. - Добре. Всичко ще бъде наред.
Здрасти, майко на Бенджи. Здрасти... О, боже мой.
Вие с него ли ще влизате в казармата?
Това не ми се нрави изобщо. - Мамо...
Не се тревожете. Ние ще го научим, да бъде добър войник.
Да, да, знам, на какво може да го научиш ти.
Следващият?
Някой казвал ли ти е, че имаш прекрасни очи?
А на тебе, че си натрапник? - Ау, колко си дива!
Имаш ли някакви планове за тази вечер? - Автобусът ти е номер 3.
Какво? - Три!
Миличка, на мен не са ми нужни три. Аз се напивам само от една.
Махай се, или ще ти извадя очите.
Е, и не разбрах, какво ще правиш тази вечер?
Ела на сам, за да ти кажа.
Свободно! Мирно, взводни!
Събрали сме се да ги посрещнем подобаващо.
Събрали сме се да им покажем,
какво е армията... - Това не е публичен дом, началник!
Шемеш, викаш ми в ухото! Ще ми спукаш тъпанчето бе!
Простете, началство!
Вие сте вече в армията! Това тук не е бордей!
Замълчете!
Добре дошли на обучението за млади бойци!
От този момент, вие вече не сте деца.
От този момент, вие сте мъже. Мъже в униформа. Герои.
Но, героите не се раждат.
Преди всичко, вие сте новобранци.
Вие сте новобранци, а аз съм вашият командир.
Вие сте прислугата, а аз съм кралят.
Вие сте звездите, а аз съм луната.
Вие сте бодилите, а аз съм розата.
С други думи ще правите всичко, което ви кажа.
В армията наричаме това изпълнение на заповед.
Ако не правите това, което ви кажа,
ние наричаме това неизпълнение на заповед. И така, ясно ли е всичко?
Питах ви, всичко ясно ли е? - Да!
Казах ви, аз съм вашият командир.
Когато задавам въпрос, отговаряте: "Тъй вярно".
Някой не разбрал? - Тъй вярно!
Какво не разбрахте? - Тъй вярно!
Когато отговорът е положителен, тогава отговаряте: Тъй вярно!
Ако пък отговорът е отрицателен, отговаряте: Съвсем не.
Някой нещо неясно? - Съвсем не! - Добре.
Тогава кажете довиждане на градският си живот.
Всички да помахат. - Довиждане...
Ще ви се даде униформа, ще ви подстрижат, и ставате войници.
Момчета, гледайте девойки! - Къде?
Тихо! Не свиркайте, и не се бъзикайте! Тишина!
Е какво видяхте, девойки. Девойки забравете за тях.
Все едно сте на заточение някъде.
- Ясно? - Да.
Не ви чух? - Тъй вярно!
Отново не ви чух! - Тъй вярно!
Прекрасно.
Какво означава това?
Попитах те, какво означава това?
Тулуп, на тебе говоря.
Не се казвам Тулуп. А името ми е Хюи.
Когато казвам, че си тулуп, значи си тулуп!
Той се казва Хюи. - Кой каза това? - Аз.
Никой не те е питал! Мършо!
От сега нататък ти си, Тулуп. Това сладкарница ли е?
Това не е сладкарница, това са ми принадлежностите.
Какво е това? - Принадлежностите ми...
- Принадлежностите, ти друг път! - Какво?
Мълчи! Не ми отговаряй!
Когато те питам, ти ще отговориш: това са моите принадлежности, началник.
Но, това не са вашите принадлежности. Те са мои. Донесох ги от къщи.
Ти подиграваш ли ми се? Мислиш, че съм прост ли?
Няма такова нещо! - Мирно! А сега... ходом марш!
Леви, десни, леви, десни.
На място, мирно!
Сега ще видите, какво се случва с новобранците,
който, се бъзикат със старшината.
Аз не се бъзикам, началник.
Млъкни! Падни!
Моля? - Не ме ли чу? Падай.
Но защо?
Не си ли заемал изходна позицищ до сега? - Не, началник.
Сега ще ви покажа на всички, какво е това падни-стани в армията.
Падни! Това е падни.
Стани! Това е стани.
Ясно? - Тъй вярно.
Тулуп, разбра ли?
Не съвсем. Може ли да ми покажете отново?
Разбира се. Добрия старшина винаги дава пример на войниците си.
Падни! Стани!
- Ти на хитър ли ми се правиш?
Падни! Стани!
- Т'ва не е честно!
Ти пак ли си отваряш устата бе, Мърша?
Името ми не е Мърша, и аз не мисля, че това е справедливо.
Не те чух добре?
Той каза че това не е справедливо, и е прав, началник.
Разбира се, че това не е справедливо, Елвис Пресли.
Погледнете, вашият беден приятел тренира.
Той е толкова нещастен. Свива ми се сърцето. Моля ви, направете му компания.
Мирно! Ходом марш! Леви, десни, леви, десни,
Място, мирно!
Всички заедно: Падни! Стани!
Падни! Стани! - Кучи син!
Мамка му! Няма да остана в това поделение!
Две и половина години до края.
До края, кой? - До края, началник! - Добре.
Раз, два, раз, два! Размърдайте си задниците! Напред!
Движение!
Тулуп, защо не бягаш?
Нямам сили вече, уморих се.
Ти да не си мислиш, че това е детски лагер!- Армия е. - Прекрасно.
Куфари долу! Куфари горе!
Долу! Горе! Долу! Горе! Долу! Горе! Добре.
Ще направя от тебе балерина! Размърдай си задника! Бързо!
Този тулуп при мене ще стане като фиданка!
Следващия!
Две носни кърпи, панталон, рубашка. Следващия!
Нужен ми е 50-ти размер. - Я млъквай! Това да не ти е магазин?
Но аз нося 50-ти размер. - Казах ти, това е всичко.
Събирай си вещите и се махай. - Какво става войнико?
Този новобранец ми надува главата, началство.
Какво има бе, новобранец?
Трябва ми 50-ти размер, а той не ми дава.
Не ти дават твоя размер ли?
Аз ще ти дам 50-ти. - Благодаря Ви.
50 обиколки около градинката. Живо!
Но какво съм направил? - Ако не се размърдаш, ще станат 100!
Ще ми пазиш ли дрехите?
150 със всичко дето е в тебе. Живо! Движение!
Плътно един зад друг, плътно! В армията, това го наричаме сандвич.
Ваксината, която ви бием
убива всички съществуващи микроби, Елвис Пресли.
Може ли още една? - Хареса ли ти? - Много.
Ако дойда тази вечер, ще ми удариш ли още една?
Даже ще ти обърна специално внимание. - Шегуваш ли се?
Хайде, Пресли, движение! Вън от строя! - Ще се видим.
Давай, Тулуп. Удари му една голяма инжекция.
Аз нямам нужда. Мене ме ваксинираха още в училище.
Не боли. Нищо няма да почувстваш. Стой мирно де...
Когато бях малък, ме ваксинираха, и ми беше прилошало.
Почувства ли нещо?
Какво направи ли я? - Да.
Наистина ли? - Да.
Сваляй гащите.
Имал ли си... венерически заболявания? - Аз? Никога.
А някой от семейството ти? - Никога.
Отговаряй с да или не. - Не.
Трябва да си сменяш гащите всеки ден. - Разбрано.
Отговаряй с, да или не.
Да. - Така е по-добре.
Боли ли? - Не.
Да. Да. Какво си направил?
Разговарям в момента, войнико.
Не искам да слушам за това!
Кажи му, че ще му счупя врата, ако не си учи уроците.
Пак ме прекъсваш, войнико.
Да, тук съм, тук съм. Никаде няма да ходи докато не си напиша домашното!
Престани да ме прекъсваш, войнико. Да тук съм, нали ти казах.
Ако иска да отиде,
да си напише домашните.
Взимай си шоколада. Чао.
Ей, Тулуп, дай ми една вафла. - Ето, тази е последната.
Колко? - 1 лира.
1 лира? В лафката струва 10 цента!
Тогава иди в лафката! - Затворена е.
Затова при мен е толкова скъпо. Нали има надценка?
OK, влачи негоднико. - Негодник е баща ти. Следващият!
Имаш ли някаква негърка за мен?
Негърките свършиха,
но имам една блондинка. Тя ще те побърка.
Ето погледни.
Колко? - Две лири на вечер.
И не забравяй да ми я върнеш на сутринта!
А нещо по евтино имаш ли? - Искаш по евтино?
Ето една червенокоса за 1 лира. Ето. Дай ми 1 лира.
Бъзикаш ли се? Това е само половин снимка!
А ти какво искаш за лира? Цици и путки?
Махай се оттук. Кой е следващия?
Не се бутайте! Престанете да се бутате!
Тишина!
Всеки до леглото си!
Внимание! Мирно!
Най-важното нещо в армията е изрядният външен вид.
Тук не е джунгла.
Не може да ходите с прически като Тарзан.
А като гледам всички изглеждате така.
Сега, всички отиваме в салона при Мишел,
за френска подстрижка, ние я наричаме: ливада.
Кой марширува дружно в ред? - Трети мъжки наш отряд!
Тежко пише се сега? - На отряда с номер два?
Кой спи на нощният наряд? - Момчетата от първият отряд!
От кой настръхваме ние? - От тебе, нашият командир!
Добре.
Леви, десни, леви... Вдигни крака и го наложи!
Тихо! Застанете в редица! Какво е това тука?!
Казах да мълчите! Никой да не се усмихва!
Искам пълна тишина! Тихо!
Ще ни направят кат' скинари! - Няма страшно, аз за какво съм тук?
Млъквай, Тулуп и отивай да се подстригваш!
Мамка му, и бръснар. Той не бръснар, той е касапин.
Войнико, ела тук!
Аз ли? - Сядай. Сядай!
Мога да дойда и след пет минутки? - Сядай!
Тук? - Сядай. Сядай!
Може ли да направим малко изключение? - Добре, пет кинта.
Виж го ти него! Той едвам ти е докоснал косата!
Нали ви казах! Слушайте ме и ще прокопсате.
Слушайте сега. Кажете му, че Хюи ви праща.
Дайте му десет кинта, и всичко ще бъде наред, разбрахте ли?
Войнико, застани в редицата! - Аз вече се подстригах, началник.
Кога? - Ами току що, г-не.
Така ли?
Влизай там веднага! Размърдай си тлъстия задник!
Здрасти, Мишел. Направи му една от специалните.
Офъкай го хубаво. Разбра ли?
Но преди малко се подстригах! - Може но не и при мен.
Какво? Аз бях преди минутка тук!
Виждам го за първи път.
Сядай на стола. - Но това не е правилно!
Сядай на стола ти казах! Веднага!
Давай!
По-бързо!
Разрешете да доложа, г-н капитан! - Да?
- Викат ви в щаба... - Идвам.
Слушай, Мишел: Тръгвам, когато се върна,
искам да виждам корените на косата му.
- Ясно? - Тъй вярно!
Погледни, какво направи!
Съжалявам. Професионално изкривяване.
Ето ти два кинта и половина.
Не ти ли дадох пет?
Половин глава, половин цена.
Как така да изляза?
Няма страшно, от дясната страна косата винаги расте по бързо.
Как ще ходя сега така?
Кучи син!
Ей, плешео. - Плешо! Я да те видя.
Войнико, към мен
Кой, аз ли? - Към мен. Веднага!
Към мен!
Мирно!
Какво е това?
Какво е това "какво", началник? - Какво е това лайно на главата ти?
А това ли? Това ми е новата прическа, както вие поискахте.
Това е прическата ти?
Да. Вие не казахте ли да се направя така?
При бръснаря, веднага!
Но той... - Живо!
Но той... - Веднага!
Мишел, казах ли ти да го обръснеш нула номер?
Той избяга! - Той какво?
Аз избягал? Няма такова нещо!
Избяга точно като го подстригвах. - Няма такова нещо не съм избягал!
Млъкни! Сядай на стола! Живо! По бързо бе!
Искам, да го подстрижеш така, че косъм да не се вижда.
Направи го като таралежче, веднага!
Обръсни го тук. И тук, не... тук.
Да, тук, отзад. Обръсни това.
Мислите си, че може да ме правите на глупак, а?
Слушай! Измий се, обръсни се, среши се,
и след това ела в канцеларията ми. Разбра ли?
Тъй верно, началник. - Тулуп!
Какво ме направи!
Съжалявам много. Ето си ти парите.
Голямо благодаря.
Ами бакшиш? - Бакшиш ли?
Вярвам знаеш, че трябва да се прехранвам с нещо!
Не свирете, не викайте! Мирно! На място ходом марш!
Закрийте си с ръцете очите.
Сега на място ходом марш,
докато стомашният ви сок не заиграе ча-ча-ча!
Наляво! Ходом марш!
Леви, десни, леви, десни!
Какво ти е, Рина? Размърдай си задника, мързеливка!
Мадам, Аз просто... - Затвори си устата! Не говори с мен!
Но, мадам! - Махай се оттук!
Леви, десни, леви, десни!
Шемеш, ела тук!
Колко пъти съм ти казвала: да постегнеш подчинените си?
Те са новобранци! Още не са разбрали какво е армия!
Защо вчера вечерта не дойде? - Старшина Флехтер, кучият му син,
не ме пусна. - По добре ела тази вечер иначе.
Задължително ще дойда, захарчето ми.
Ще донеса 50 грама шам-фъстък. И ще си изкараме приятно.
Шемеш, ако не дойдеш, ще ти откъсна оная работа.
Защо ми говориш така, мишленцето ми?
Когато ме повишат, ще се оженим.
Тихо!
Мирно! Продължавайте да марширувате!
Мамка ти! Няма ли да се удавиш някой ден?
Никой ли не забеляза, че съм влезнал?
Размърдай си гъза, Тулуп!
Внимание!
Дойдох да ви пожелая лека нощ.
От сега нататък, това помещение е вашият дом.
Автоматът е вашата жена. Никой да не си помисля да бяга.
Ставането е в пет часа. Въпроси? - Тъй вярно!
Какъв въпрос имаш, Мърша?
Кога ще ни пуснат в отпуск, г-н старшина?
Ти преди малко дойде, и искаш в отпуска да излизаш, а?
Тъй вярно. Не съм свикнал да спя с толкова много хора наоколо.
Кажи ми истината, Мърша. Липсва ти твоето мамче, а?
Да, аз съм свикнал, тя да ми пее приспивни песни.
Тихо!
Вашият приятел скърби, а вие се смеете?
Всички сега ще му запеем една приспивна песничка.
Докато не го приспим.
"Заспивай моя радост, заспивай.
"Татко отиде на работа. Той ще ти донесе подарък.
"Той ще се върне с първите звезди"
Всички заедно с мен. Три, четири, и...
"Заспивай моя радост, заспивай.
Къде са сълзите в очите ви!
"Заспивай моя радост, заспивай"
Мирно! Към мен! Ходом марш!
Леви, десни, леви, десни.
Г- н капитан, взводът е готов за вашата проверка!
Старшина Шемеш, виждам, че си направил тук драматичен кръжок!
Съвсем не, началник, това не е драматичен кръжок.
Този изплашен новобранец. Страх го е да спи тук,
и ние решихме да му изпеем една приспивна песничка.
Старшина Шемеш ми каза, че има новобранци,
които ги е страх да спят тук! - Съвсем не!
Само един новобранец. Всичките другите са герои.
Старшина Шемеш ми каза, че скучаете за бащите си?
За майките, началник. Скучаят за майките си.
Старшина Шемеш, престани да ми викаш в ухото.
Вече взех да не чувам!
Съжалявам, капитане!
Какво е това?
- Това са три девойки.
Три какво? - Това са Инга, Джуди и Люси.
Шемеш, не искам да ги виждам повече тези Джуди, Боби или Мици!
Слушам!
Началник може би, искате негърката Лили? Тя ми е под дюшека.
Лили, коя? - Негърката Лили.
Шемеш, незабавно махни тези млекобази от стената!
Черната Лили също ли? - Черната Лили също!
Какво искаш ти, да си мислят само за това?
Когато има такива работи, акълът им е в гъза наврян.
Разбра ли ме? - Тъй вярно.
- Всичко ясно ли е? - Тъй вярно.
- Не ви чух. - Тъй вярно!
Тулуп, ще береш много ядове с мен.
Не знаеш ли, че е забранено да пушиш на пост?
Тъй вярно, началник.
Дай ми цигарите си. - Слушам!
И това го пушиш ли бе? Следващият път си купи вносни!
Слушам!
Наляво! Наляво! Ходом марш!
Хайде момчета, по-бързо!
Внимание!
Ставайте, ставайте момичета. Ставайте веднага!
Без разговори. - Ставайте, ставайте, ставайте!
Застанете до леглата си. Без разговори.
Вие, сигурно, сте учудени за ранното ни посещение.
За ваше сведение, старшият доктор в поделението
е намерил доказателства, че има въшки в женското отделение.
Не се плашете. Не са големи.
За две минути всички да сте под душовете.
Измийте си добре косите, ръцете и краката. Ходом марш!
Бързо, бързо.
По-бързо!
Боби, Бенджи, гледайте, само как се къпят.
Гледайте ги тези девойки. Да точно така!
Колко много тела. Колко много плът.
Тулуп, какво правиш ти тук бе, а? - Нищо, просто се разхождам.
Шпионираш девойките ли? - Аз? Да шпионирам? Аз само минавам.
Не ме замайвай. Ти за кьорава ли ма вземаш.
Не, сериозно аз само минавах и реших да си взема един душ.
А защо не отидеш в мъжката баня? - Няма топла вода там.
Стана ми студено, и реших да взема един душ тук.
Не ме замайвай, а си разкарай тлъстия гъз оттук!
Но защо? Аз толкова исках да се изкъпя.
Сега ще ти покажа, какво означава да шпионираш.
Ако пак те видя тук, ще те пребия.
Махай се оттук, Тулуп, да не съм те видяла.
Изчезвай!
Шемеш, защо идваш толкова късно?
Лютик, не ти ли казах, имахме неотложно съвещание в щаба.
Повече не сваляй очи от подчинените си.
Един от тях се въртеше до момичетата и ги шпионираше.
Забрави за това.
Погледни, донесъл съм ти шам-фъстък.
Ела с мен, ще послушаме музика, Ще създадем романтична обстановка.
Вкусно ли е? - Да. Дай още.
По късно, миличка. Тук или в спалното ми вкусът им е един и същ.
Г- н офицер, съжалявам.
Свободно.
Заспала ли беше? - Преумориха ни и не можах да издържа.
Дай ми данните си, ако обичаш.
Редник Рина Грийн, личен номер: 251544.
Как се казва приятелят ти? - Приятелят ми?
Нали си имаш приятел? - Защо питате?
Аз задавам въпросите. Ти просто отговаряш.
Съжалявам, г-не.
И така имаш ли си приятел?
Не съвсем. Само, познати.
Това е добре. - Г- н офицер, ще ме докладвате ли?
От теб зависи. Какво ще правиш утре вечер?
Същото като всяка вечер. Ще спя или ще съм наряд.
Добре. Утре вечер ще правиш друго.
Не разбирам.
Утре ще идем да поразпуснем.
Двамата ли?
Да.
Може ли да дойда с две приятелки?
Тогава аз ще дойда с двама приятели.
Добре, г-н капитан.
Лека нощ, редник.
Лека нощ, г-н капитан.
Момичета чувствайте се, като у дома си.
Какво ще пиете?
Аз ще пия сода. - Хюи, запиши в тефтера.
А ти? - Аз искам млечен шейк.
Ще идем да ви донесем напитките
и веднага се връщаме.
Гледайте да не изчезнете? - Слушам.
Слушай, тази Рина е страшна.
Какво тяло има само.
Момчета успокойте се де. За вас тя е забранен плод.
Хюи, извади тефтера.
Няма да ви дам и стотинка. Знаете ли колко ми дължите?
Запиши в тефтера си бе, скръндзо!
Там само вие сте записани, колко ми дължите!
Такъв бастун си! Ние ти уреждаме мацки,
а ти се правиш за някоя друга лира? - Мацки?
Тези момичета през живота си не са виждали хуй!
Тогава е дошло време да им покажеш, Тулуп.
Не ми викай Тулуп, разбра ли?
Какво става тука? Кой ви е разрешил да напускате базата?
Едни офицери, мадам. - Какви офицери?
С тях сме. Отидоха да ни донесат напитките.
Сега ставайте и да ви видя гърбовете.
Дигайте си задничетата и право в базата.
Веднага. Живо! - Добре да вървим.
Шемеш. - Ако ни види тук, сме геройски загинали!
Да изчезваме.
Е някаква идея, как да се изнесем от тук?
Аз имам.
Момичета, момичета, момичета, на сцената.
Каква сцена? Ние не сме... - Стига приказки! Хайде!
Дами и господа! Имам голямото удоволствие,
да ви представя, най-добрата група в света.
Представям ви брилиянтните красавици от сензационния
ансамбъл Румба!
Мая, Рики и Джулия.
Посрещнете ги.
Момичета, на сцената. Какво ви става? По бързо.
Стой мирно, или ще ти скъсам задника.
Какво ти става миличка? Човек не може ли малко да се позабавлява?
Защо й подари цвете? - Какъв е проблема, слънчице?
Това цвете е от вазата. Не съм дал пари за него.
Излизайте на сцената.
Ей сега се връщам. - Сядай. Къде така тръгна?
Бойлера ми ще се пръсне. Отивам да го източа.
Извинете, Вие ли сте сержант Двора? - Да.
Звъннаха ни от базата ви. казаха да се прибирате незабавно.
Благодаря Ви. OK, ставай. Трябва да вървим.
Но, скъпа, поръчал съм напитки за 2 лири. Не те ли е жал за парите?
Ще догледам концерта, и после ще ти го разкажа.
Няма ли да тръгваш. Може да са взривили някаква бомба.
Давай отивай. Аз ще дойда след малко. Чао.
Мамка ти, дано някаква бомба, те разкъса като балон.
Дами, доставихте ми страхотно удоволствие, искам да ви благодаря.
Благодарим ви много. - Благодаря.
Благодаря Ви и на вас. - Няма за какво.
А на Вас, особено. Вашият глас е безподобен.
Няма нужда да преувеличавате. - Аз изобщо не преувеличавам.
Моля ви, елате с мен до базата ми. Тя не е много далече.
Ще си направим едно малко парти. - Ние много бързаме.
Да, ние трябва да вървим. - Моля ви, само по едно питие.
Ние не можем, но Джулия няма да откаже, тя е много дружелюбна.
Не, аз съм длъжен... длъжна да тръгвам Трябва.
Джулия, всичко ще е наред. Не се тревожи.
Ще се оправим и без теб, миличка. Чао. - Чао.
Почакайте. - Не се тревожи, красавице, нека вървят.
Сега сме само ти и аз. Почувствай тук. - Тук ли?
Чувстваш ли ми сърцето? То е като див морски звяр.
Как му е името? Акула.
Моля, заповядай. Това са моите покои.
Заповядай, чушленце мое!
Това е леглото ми. Заповядай, седни. Опънто е под конец
Седни мила, седни.
Обичам дискретността.
Имаш ли нещо за пиене? - Разбира се, сладкишче!
Имаш ли сода?
Не, мила. Содата, това не е питие. От нея човек се надува.
Ще пийнем малко любовна отвара. Ние го наричаме уиски.
Когато мъжът е влюбен, на него му трябва да пийне за кураж.
Наздраве. - Наздраве.
Опала... - Престани.
Защо бонбончето ми? Ти никога ли, не си била с мъж?
- Девствена ли си? Това ли е проблема? - Не, г-не...
Да не те е страх, че ще забременееш?
Не. Просто току що се запознахме.
Не мога така.
Права си.
Ще пусна малко музика, да ти стопли сърцето, да те настрои романтично, а?
Не мога да остана повече. Трябва да се прибирам. Не се чувствам добре.
Когато чуеш тази песен, ще се отпуснеш, а като потанцуваме, ще си като нова.
Почакай минутка.
Как обичам скромните момичета.
Ох, миличкото, искаш да си поиграеме? Искаш да ме поизпотиш, а?
Ела, да потанцуваме, искам те до мен. - Аз не...
Защо не захарче? Престани. Чувствам, когато момичетата ме желаят.
Вие, жените, наричате това любовна игра.
Чувстваш ли, как се подмокряш?
Спри се. Стига. - Няма да престана.
Няма да престана. Започна ли нещо трябва да го свърша.
Не се притеснявай, захарче. Ей сега отиваме в леглото,
там ще изцедя всичките ти сокове.
Шемеш!
О, Боже. Трябва да си вървиш.
Това е проверка от Генералния щаб, извинявай.
Извинен ли съм? - Може ли да остана?
Не, не, бързо си тръгвай!
Идвам.
Шемеш, с кой разговаряше? - Аз ли? С никой.
Просто си припявах с музиката. - На глупачка ли ме правиш?
Не, миличка. Защо ми говориш така?
Така не е хубаво.
Шемеш, само да те хвана с някоя, ще те убия.
Но нали знаеш, че обичам само теб, захарчето ми.
Дай да потанцуваме.
Портокалчето ми. Грейпфрутчето ми.
Моята прасковка.
Моята круша.
Приличаш на градинка обрасла с манго.
Май ми счупи гръбнака...
Мирно!
Свободно!
Ние имаме една изненада за вас.
Какво му е нужно на новобранеца след един тежък ден? Малко изкуство.
Тази вечер сме поканили една певица, красива, като Мерилин Монро,
и нейното име е г-жа Силвия Оранжо.
Съпроводете я с бурно ръкопляскане. И само,
ако чуя, някой да свири или кряска, той утре цял ден ще носи...
- Камъни!
Какво ще носи? - Камъни, г-н старшина.
Приветствайте г-жа Оранжо.
Скъпа публика. Ще ви изпея една песен която всички знаете.
Ария от операта на Томас, "Миньон".
Залегнете!
Свободно. Познаваш ли Рина Грийн?
Да, тя е тук, в тази палатка.
Може ли да я извикаш? - Тъй вярно.
Благодаря ти.
Здравей. - Здравей.
Къде изчезнахте вчера вечерта? - Ние ли сме изчезнали? Къде отидохте вие?
Нашата сержантка ни изгони. - Наистина ли?
Ще си поговоря утре с нея.
Престани. Някой може да ни види.
Е и какво? На офицера всичко е позволено.
Но на мен не. Ако сержантката ме види, няма да ме пусне в отпуска.
Ще излизаш отпуска този уикенд?
Да. Искам да ида на море.
Сама? - Това зависи от теб.
Престани!
Какво ти става? Не съм аз.
Хюи...
Какво ти става? Защо си толкова нервен? - Трябва задължително да изляза от тук.
Защо? - Имам среща с Рина, тя излиза отпуска.
Ще излезеш. Не се притеснявай. - Как?
Вярвай ми.
- Ще ми даде ли болнични? - Този доктор е много прост.
Само се напреви и всичко ще е наред. - Какво да му кажа?
Кажи му, че имаш кошмари.
Че виждаш постоянно паяци. Де да знам.
Кажи му... Чакай. Кажи му, че се напикаваш от страх в леглото.
Кой е следващия? - Аз.
Затвори вратата. Заповядай, седни.
Какъв е проблема?
Ами, заради тези кошмари, докторе.
Какви кошмари?
Сънувам, че огромни паяци идват и ме изяждат.
Това са пълни глупости.
Докторе, това не са глупости. Паяците наистина са огромни.
Паяците не могат да ядат хора.
Докторе... Но заради тях се напикавам в леглото.
Нощно напикаване? Това не е добре. Ти повреждаш армейското имущество.
Ще ти дам направление за склада.
Там ще ти дадат нови чаршафи.
Колко болничен ще ми дадете? - Войнико, вън оттук!
Колко дни ти даде? - Какви дни бе?
Тоя е пълен идиот. Няма смисъл да влизате при него.
Какво ще правим?
Имам идея. Дай да му кажем, че сме педали. - Ти да не си луд бе!
Какво губиш? Не искаш ли да излезеш?
Приятел, аз такова нещо няма да му кажа.
Кой е следващия? - Ние
Вие? И двамата ли? - Да. Имаме общ проблем.
Влизайте.
Заповядайте, седнете.
Слушам ви. Какъв ви е проблема?
Това... Аз не... Ние просто имаме...
Докторе, той се притеснява да ви го каже.
Не е нужно да се притеснявате. Може да ми споделите всичко.
Всичко което си кажем е медицинска тайна.
Доктор, ние с него се познаваме отдавна... - Да?
Докато не влезнахме в армията... - Да? Приблизително... - Около две години.
Така и какъв е проблема? - Аз много го обичам,
и той също ме обича, но не така, както преди.
Той напълно се е променил.
Ти ме обвиняваш? Виждате ли? Той продължава да ме обвинява...
Той ме обвинява. - Не се карайте!
Какво означава това, обича ме, но не както преди?
Ние обикновено го правихме по пет, шест, седем пъти.
На седмица? - На ден.
Виждате ли, докторе, той е болен. Болен е, аз не издържам вече.
Той иска по всяко време. През целия ден.
Той продължава да иска... Разбирате ли? А аз му казвам, че вече не мога.
Мене ме гонкат тук цял ден, вечер искам да спя.
Аз спя... а той иска, какво да направя. - Това не е така.
Това не е защото той е уморен. Той просто не ме обича вече.
Ти просто не ме обичаш вече. Ти просто не ме обичаш вече!
Докторе, той е «нимфоман»! - Тихо! Тихо!
Не се тревожете. Всичко ще е наред.
Това действително не е проблем.
Ще ти дам успокоителни и три дни болнични.
Прибери се, почини си. Оздравявай.
Благодаря ви, докторе. Чао.
Докторе, на мен не ми е нужна почивка? Аз имам нужда от болнични?
Ти имаш голям проблем.
На теб ти е нужна интензивна терапия.
Продължителна, концентрирана психоанализа.
Моля, легни на кушетката.
Да, но, какво стана с болничния?
Лежи, моля те.
Отпусни се.
Затвори очи.
Остани с затворени очи. Кажи ми,
защо ти е необходимо да искаш да го правиш толкова пъти?
Не мога без това, докторе. Пристрастил съм се.
Сякаш съм наркоман, докторе. Не мога без това.
Нужно ми е отново и отново.
Така ми харесва. - Искам го и сега, докторе.
Докторе, длъжен сте да ми помогнете. Нужно ми е!
Докторе, чувствам, че искам да го правя сега.
Искаш да го правиш сега? - Да, искам.
Почувства ли го? - Да, цялото тяло ми го иска!
Докторе, да! - Ти се потиш? - Да! Аз се потя!
Докторе, нужен ми е болничен!
Момче, на теб не ти е нужен болничен. Тебе ти е нужен хуй.
Не си отивай. Ще го правим по много пъти на ден.
Остани тук, не бягай.
Рина? - Какво?
Искам да ти кажа нещо. - Кажи.
Отдавна искам да ти го кажа.
Защо не си го направил?
Не знам.
Помниш ли първата нощ, когато се срещнахме? - Да кажи.
Обещай ми, че няма да се разсърдиш. - Обещавам.
Честно? - Честно, честно.
Знаеш ли, не обичам лъжците.
Ами... - Слушам те!
Луд съм по теб.
Войнико!
Кой, аз ли? - Към мен, Тулуп. Мирно!
Слушам!
Не забрави ли нещо на земята? - Не, г-н старшина.
Нищо ли не си хвърлял? - Нищо, г-н старшина.
Тогава какво е това на земята? - Къде?
Тук. - Нищо не виждам.
Мърша, към мен и застани мирно.
Какво има? - Аз тук задавам въпросите. - Слушам.
Погледни и ми кажи какво виждаш на земята?
Нищо не виждам, г-н старшина. - Вие момчета да нямате проблем с очите?
Но аз имам поглед, на орел.
Това нищо ли е?
Ние нищо не виждаме. - Нищо не виждам.
Мислите си, че можете да се бъзикате с вашият командир, а?
Елвис Пресли, по бързо към мен.
Слушам!
Погледни това и ми кажи какво виждаш.
Това ли, вашата ръка г-н старшина.
Знам, че това ми е ръката, а какво държа в ръката си?
Нищо не виждам. А вие виждате ли нещо?
Не. Нищо - Ние нищо не виждаме г-н старшина.
Вие не виждате тази бананова обелка?
Каква обелка? - Бананова! Не знаете ли, какво е банан?
Но вие нямате нищо в ръката си
Старшина Шемеш, какво става тук?
Началник, тези глупаци правят боклук,
а после, ми казват, че това не е бананова обелка.
Шемеш, в ръката ти няма нищо! - Виждате ли? - Ние това му казахме!
Началник...
Мисля, че нещо не ми е добре.
И аз така мисля, Шемеш.
Бил си доста време на слънце, Шемеш. Да не си получил слънчев удар?
Защо се смейте? Млък! Марш в палатката си!
Шемеш, вземи се в ръце! - Слушам.
Мисля, че имам треска.
Вие сте малко блед. Нали така? - Аз блед? - Да.
Наистина, г-не. Трябва да идете на лекар. - Защо на лекар?
Слушайте, моя дядо изглеждаше точно като вас, преди, да умре.
О, Боже. Лошо ми е.
Гледайте, Той малко позеленя, нали? - Кой аз ли? Аз зелен?
Да! Покажете ми езика си!
Какво? Бял ли е?
Не е бял? - Кафяво-зелен е. - Оле.
Не мога да се движа. Мисля, че съм парализиран.
Помогнете ми. Заведете ме в лазарета. По-бързо.
Ей сега ще ви окажем, първа помощ.
Къде е болницата. Отива ме ли към болницата.
Какво стана?
Шемеш! - Слушам?
Всичко готово ли е за посрещане на делегацията, Шемеш?
Лагерът е облизан, началник. Новобранците са готови за проверката.
Познавате Норвежеца, той харесва лъснатите тоалетни!
Не се притеснявайте за нищо началник.
Тулупа и Мършата ги боядисват от 6 сутринта.
Внимавай, Шемеш!
Мамка ти, няма ли да се гътнеш най-накрая.
Леви, десни, леви, десни...
Можеш ли да си размърдаш задника и да ми помогнеш?
Почакай. Тефтера ми е в пълен непоряд.
Никой не ми връща парите.
Никой не ти ги връща, щото ти, убиваш всички с твоите лихви.
За какво говориш? На тебе да не слагам лихва?
Не, не на мен... - Тогава защо не ми върнеш
петте лири които ми дължиш?
Пет кинта? Не ти дължа и стотинка!
А, да бе? Погледни тук е записано, в тефтера.
Взел си четири пакета вафли, две напитки и един пакет цигари.
Дал си ми две лири. И ми дължиш още пет.
Защо не си ме махнал от тефтера си. - Какво правиш?
Защо го пусна там? Там са ми всички длъжници!
Ще ти купя нов тефтер. Идваш ли в строя?
Нова? Как да я извадя?
Помогни ми да я извадим! Никъде няма да ходя.
Помогни ми да я извадим. - Чао!
Къде отиваш? Няма ли да ми помогнеш?
Кучи син...
Свободно! Внимание! Мирно!
Началник, взводът е готов за проверка!
Свободно! Всички свободно!
Мирно!
Началник, взводът е готов за проверка!
Помогнете! - Ей, кой е там?
Боби! Това съм аз, Хюи! - Къде си?
Тук в дупката.
Боже, как попадна там?
Пропаднах. Тук смърди. Помогни ми!
Тук е дяволски дълбоко, как да те измъкна?
Всички са на проверката. Норвежкия генерал е тук.
По бързо, направи нещо. Знаеш ли?
Вземи ми тефтера. Ще зачеркна всички твой дългове
Пфу. Забрави!
Дръж се, след малко ще дойда.
Старши... - Махай се оттук, върни с в строя.
Имаме проблем... - Какво е станало?
Хюи пропадна в ямата с лайната.
Трябва да го извадим преди, да е потънал.
Боже господи! Той още ли е там? - Да.
Да се надяваме, че Норвежецът няма да иде там.
Елвис Пресли, с мен. Тихо.
Той още диша ли? - Тъй вярно.
Къде е? - Тук. - Връщай се в строя.
Тулуп, чуваш ли ме? - Да. - Да, кой? - Да, г-н старшина.
Излизай оттам, малоумнико! - Не мога.
Как попадна там? - Пропаднах.
Пропаднах, кой? - Пропаднах, г-н старшина!
Не те чувам!
Пропаднах, г-н старшина! - Добре.
Колко пъти съм ти казвал: войникът е длъжен да се пази?
Войникът не е своя собственост. Войникът е собственост на армията.
Ти си повредил военно имущество.
Но аз не нарочно, г-н старшина. Извадете ме оттук!
Стъпи на някой камък или на нещо подобно.
Тук няма нищо, има само лайна, г-н старшина!
Трябва да тръгвам. Не мърдай от там.
Началник... - Махай се оттук. - Началник, длъжен съм да говоря с вас.
За какво? - Неотложно е.
Имаме проблем. - Какъв проблем?
Тлъстия, на който викаме Тулуп, е паднал в ямата с лайната.
Тогава го извади! Не ни отърва, гостът ни да го види там.
Не мога... - Защо не можеш?
Много е тежък, г-не, а аз съм слабичък... - Елате с мен.
По бързо, началник. Не може да диша. По бързо.
Мирно!
Внимание! Командирът ще разговаря с теб.
Как се чувстваш, войнико? - Като лайно. - Какво?
Говори високо, когато командирът ти говори с теб, и стой мирно.
Чувствам се като лайно! - Защо викаш?
Ти какво, не знаеш ли, че имам важна проверка?
Не викай, не дишай и не мигай докато проверката не свърши. Разбра ли?
Но аз не издържам вече, г-н Началник.
Ти не се подчиняваш на заповед? - Съвсем не.
Оставаш на място, докато не те спасим.
И опазил те Господ, ако издадеш звук, докато Шведа е тук.
Норвежецът! - А, тоя от Норвегия ли беше?
Защо ме питаш? По средата на всички тези лайна.
Началник! - Свободно.
Какво правиш ти тука, бе?
Отдаде ми се възможност да излеза, г-н началник.
А къде е той? - Кой?
Смееш ли се? Къде е Норвежецът?
А, той е добър човек. Помогна ми да изляза, г-н началник.
Да, но къде е той сега?
Сега трябва да му помогнем, началник.
О, Боже. Мисля, че Норвежецът е паднал в лайната.
Какво ти е, Рина?
Остави ме на мира. Това не е твоя работа.
Здравей. - Здравей.
Как си? - Всичко е наред.
Само за тебе си мислех.
Аз също. Как искам да остана с теб насаме.
Къде отиваме? - Знам едно тайно място.
Тогава, да вървим.
Какво правиш? - Събличам те.
Почакай.
Защо? Притесняваш ли се?
Не, просто сега аз искам да те съблека.
А сега панталоните.
Добре, г-н офицер. Довиждане.
Почакай, Рина, къде тръгна?
Да те видим сега, какъв герой си без офицерска униформа.
Рина, почакай! Искам да ти обясня всичко.
Не искам да те виждам или да слушам повече за теб.
Долен лъжец! - Рина! Рина, върни се!
Преплува ли морето, Мърша?
Погледни своите бедни, и опечалени другари, всичките се безпокояха за теб.
Те вече три часа стоят мирно. - И така...
какво заслужава Мършата, които носи гащи подобни на леген?
Да копае цял ден, г-н старшина!
Копай по-дълбоко, Мърша!
Сега ще ти покажа, какво е да се разхождаш без гащи из базата!
Но това е метър и половина, г-н старшина. - Продължавай да копаеш! Копай!
Не можеш да копаеш! Мръдни се сега ще ти покажа.
Взимай пример от командира си. Ето така...
Едно, две, три. Едно, две, три.
Добрият командир може да копае. Разбра ли? - Тъй вярно. - Добре.
Едно, две, три. В ритъм.
Рина! Рина! - Мърша! - Рина, почакай за минутка.
Искам да ти кажа нещо.
Виждаш ли момичетата, те излизат в отпуск? - Рина!
Ей, Мърша, познаваш ли я? - Тъй вярно.
Слушам, че сърцето ти, прави "тупа-лупа".
Това ние му викаме любов. - Тъй вярно.
Но любовта иска жертви. Трябва да се отнасяш нежно с жените.
Трябва да и изпратиш цветя. Гладиоли. Може да бъдат и във ваза.
Трябва да си джентълмен.
Знаеш ли, едно момиче ми разказа,
че била в базата, с един голям простак. - Коя е тя?
Джулия. Една руса певица. - Познаваш Джулия?
Тя ми е братовчедка. - Какво? Джулия ти е братовчедка?
Да.
Тя е влюбена във Вас. Направо е полудяла по Вас.
Джулия? В мен? - Да, но тя ви е малко обидена.
Тя ми каза, че сте я изгонили през прозореца, или нещо такова?
Аварийна ситуация. Началникът на Генералният щаб дойде на проверка.
Мърша, кажи й, че съжалявам, и я поздрави от мен.
Мога да ти уредя среща. - Среща ли?
Ще ме пуснете в отпуск, а аз ще ви уредя среща. - Кога? - Тази вечер.
Тази вечер в девет става ли? - Да. Но ще пуснете мен, Хюи и Боби.
Добре, но това да остане между нас си, Мърша.
Е това е любов... - Тъй вярно.
Любов, Мърша.
Но защо аз? Защо не Боби?
Да, но Шемеш те харесва и благодарение на теб излизаме в отпуск.
Да ама? Ами ако той поиска да ме изчука?
Кажи му че си зает тази вечер.
Или просто му пусни. - Що ти не му пуснеш?
Пусни му ти, де. Няма да играя тази игра.
Но ти искаше отпуск? Защо се оплакваш?
Добре но само ако и ти се преоблечеш.
На Шемеш му е нужна само една девойка бе глупак.
Знаете ли какво? Ще бъде много интересно. Шемеш, аз, и вие, двете ми приятелки.
Ти, какво, полудя ли?
Той ще ходи да чука, а пък ние ще ядем големия.
Здравейте... - Бенджи! Бенджи! Скъпи!
Бенджи... Ромек, детето ни е тук!
Къде е? Къде е?
Здрасти Бенджи... - Здрасти. - За доста време ли те пуснаха?
Не, само за една вечер. Утре трябва да се връщам в базата.
Защо толкова малко са те пуснали? - Специален отпуск.
Специален отпуск. Това е добре. Бенджи, ти сигурно си добър войник?
Как е в казармата? - Не му се натрапвай.
Ще има много време, да ни разкаже как е там.
По добре иди, и му направи чаша чай.
Не искам чая. Нямам никакво време.
Нямаш време ли? Но ти преди малко си дойде? - Извинявай татко.
Мамо, изгладила ли си черната ми ризка?
Каква черна ризка? Какво си ми застанал като плашило?
Питай го, къде тръгна, и да не е пил нещо.
Бенджи, къде така да не си пиян.
Какво става? Още не си дошъл? И захапа телефона.
Не се тревожете, това е градски разговор. Здравей, Рина?
Рина, трябва да поговорим. Изслушай ме за секунда.
Шемеш ме пусна в отпуск. Ще се видим с него в Бар 58.
Искам да ти обясня... Ще ме оставите ли да говоря или не? По дяволите!
Каква е тази Рина? - Ало? Рина?
Коя е тази Рина? - Остави момчето на мира. Не виждаш ли че е разтроен?
О, я престани.
Отговори ми на въпроса, Бенджи?
Да. Приятелка ми е.
Приятелка ли? От училище?
Не тя е военна.
Заради някаква си военна няма да останеш тук?
Гостите ни скоро ще дойдат.
Остави го намира. Не виждаш ли, че е влюбен?
Влюбен? Не му набивай глупости в главата.
Това не са глупости, това е любов!
Кой е влюбен във военна? - Аз.
Нищо хубаво не излиза от любовта, нали така Ромек?
Кажи ми, тя от добро семейство ли е?
Мамо, не ми е хич до нейното семейство.
Обичам я, луд съм по нея, ще се ожена за нея.
Остави ме на мира! - Видя ли какво направи.
Мила, съжалявам, но не мога да дойда.
Длъжен съм да направя една визита.
Ти на балама ли ме правиш?
Не, мила. Защо така ми говориш? Кога съм те лъгал за нещо?
Познаваш ли Мършата? Новобранецът на име Бенджи?
Има семейни проблеми момчето.
Длъжен съм да остана със семейството му. Докато спадне напрежението.
Тогава кога ще дойдеш?
Когато всичко се успокои тогава ще дойда курабийката ми.
Довиждане, мила. - Довиждане.
Далия, можеш ли да ми намериш адреса на новобранеца с име Бенджи?
Познаваш го. Мършата.
Здрасти. - Няма за какво да си говорим.
Не исках да те лъжа. Просто така се получи.
Обичам те. - А пък аз те ненавиждам.
Ромек, каза ли им на всички, че Бенджи е в отпуск?
Казах им. - Защо не си е вкъщи? - Има среща.
Да не е срещнал някоя? - Нищо сериозно.
Сериозно, не сериозно. Момчето ще се жени.
Ще се жени? - Какво разбираш ти пък? Срещнал едно момиче в поделението си,
красива девойка. От добро семейство. Тя го обича.
Ромек, виж кой е, може да е Бенджи.
Момент, ей сега се връщам.
Слушаш ли ме? Така е пораснал.
Здравейте. - Здравейте.
- Вие ли сте бащата на Бенджи? - Да. Но той не си е вкъщи. Той.
Аз съм от поделението му. - Да, знам. Той ни каза за Вас.
Ромек, кой е? - Никой. Военна от поделението на Бенджи
Тогава я покани. Всички искат да се запознаят с нея.
Но за какво? Тя много бърза.
За никъде не бързам.
Здравейте. - О, Боже.
Искате ли нещо за пиене?
Що за хубава девойка.
О, Ромек, направи нещо преди да съм умряла.
Виж сега, той е войник. Къде мислите да живеете?
Той ми каза, че можем да поживеем около година с родителите му. - О, не.
Не, не. Това е невъзможно.
Той е още дете? Лесно се поддават на тази възраст.
Наистина, прекрасно момиче. - Да.
Ако всичко е в това, че сте бременна, или нещо подобно
можем да платим. - Да, Да. Ще платим!
Виждам, че се опитвате да ме правите на глупачка, не ви ли е ясно това, че:
той ми е обещал да се оженим, така и ще стане.
Само да го хвана, ще види той.
Извинете, но имаме гости. - Така е виждам.
Гостите ви могат да ме цункат отзад. Искам да знам, къде е Шемеш?
Кой Шемеш? - Господине, кажете ми, къде е Шемеш,
иначе ще ви скъсам топките.
А, Ромек! Какъв Шемеш? Ние не познаваме никой с име Шемеш!
Искате да ми кажете, че Шемеш никога не е идвал тук? - Никога.
Соня, той говори с Шемеш. По телефона.
Те се разбраха да се видят в бара. - Ах, да, да. В бара.
Кой бар?
Мърша, ставай и танцувай. Това е неучтиво от твоя страна.
Шемеш, това е краят ти!
Но какво е станало, мила? Нищо не съм направил.
Какво искаш от него? Той нищо не е направил.
Затвори си устата, краво!
Какво става тука? - Ти какво се месиш бе, развратнице?
Аз развратница? Развратница ли!
Боже, това е, Тулупа? Елвис Пресли?
Какво означава това, Шемеш? - Ти какво обратен ли си? - Не, мила.
Това е тайна военна маскировка.
Вие по добре изчезвайте оттука, после ще ви дам да се разберете!
Свършено е с тебе! - Бъди по нежна де!
Бенджи!
Перевод от руски: Kraleff 2007 год. Редактирал: TaLibaN 2007 год.