- Precis som hon vill ha det. - Eller hur?
Kan du fixa så att det inte låter som när man gnuggar sandpapper?
Är håret tillräckligt blött?
- Ett litet järn som uppvärmning? - Det skulle sitta fint.
?Niki H?
- Varför frågar du det? - Jag är dyblöt. Det öser ner.
- Fötterna är iskalla. - Nästan alla i L.A. får kalla fötter.
- Bespara mig skämten. - Ett snällt skämt...? En anekdot?
- Har du sett min unge? Söt, va? - Jättefin, Marty.
Jag ska sluta plåta gamlingar. De funkar inte utan kläder.
Jag älskar dig. Jag har varit och handlat...
och sen tog jag mig ett glas på en bar. Det var dumt gjort.
- Var det många karlar där? - Alla pratade om sina ungar.
Jag litar inte på folk som...
som pratar om sina barn. De är skruvade.
Jag älskar gamlingar. Kolla in kvinnan.
Vet du varför jag älskar gamla?
De vet allt, utan att visa det.
Jag kan titta på den här kvinnan och räkna varje rynka i hennes ansikte.
Varje rynka rymmer smärta och varje smärta är ett år som gått-.
Och varje år bär på sin historia av människor, död och godhet.
Ungen här är inte snäll.
Varför uppehåller jag dig? Gå och ta på dig nåt varmt.
Jag älskar dig.
Virginia? Hör du mig?
- Tack. För att du korn hem. - För vad?
De vill vara älskade.
De måste vara älskade.
Hela världen - precis alla vill vara älskade.
När jag var 17 år kunde jag göra vad som helst. Allting var så lätt.
Jag hade sån kontakt med mina känslor.
Jag tycker att det blir allt svårare att nå dem.
Du kan väl tänka på saken? Jag är inte arg på dig.
Tänk på saken. Du kan slå mig.
Hur är det? Det gick bra ikväll.
- Räck mig hatten. - Jag behöver en drink.
- Liten eller stor? - Stor!
- Skönt att vara älskad. - Det är inte mer än rätt.
- Har du en flarra? - Här.
- Handduken. - Behöver hennes hår fuktas mer?
Fixa det på vägen till scenen. Sno dig och vänta.
Vems är den här? Jag tar en taxi. Vi ses på krogen.
Miss Goode, jag har sett alla era pjäser i New Haven. De är otroliga.
Har du sett alla mina pjäser i New Haven?
- Han har sett alla mina pjäser här. - Fantastiskt!
- Kan jag få din autograf? - Jag är bara producenten.
Vad tyckte du om pjäsen?
Myrtle Gordon är pjäsens stjärna.
Du är underbar!
'Flytta på er! Då er!
- Du är underbar. - Gumman, res på dig.
- Vad heter du? - Nancy.
- Nancy? Hur gammal är du? - Sjutton.
Tack! Nu rör vi på påkarna.
- Förlåt. Jag älskar dig. - Släpp henne, gumman.
Valium Minimum.
Du drar på dig lunginflammation. Titta förbi mig i morgon.
- Herregud... - Jag tror att det är hon.
Jag tror att det är hon.
Stanna! Vad gör vi?!
Hit med ett paraply! Ring efter ambulans! Fort!
Öppna, jag måste ut.
- Kan jag hjälpa till? - Det var en olycka vid teatern.
Ring till polisen. Vid Orpheum-teatern.
Vi måste äta. Krogarna stänger snart. Annars blir du hungrig sen.
Kan du följa mig upp, Maurice? Jag är lite skakis.
- Jag stannar inte. - Ta ett glas. Kliv på.
Var inte så avvaktande. Ta dig ett glas.
Jag är hungrig. Folk väntar i bilen.
Vad är det med oss? Vi har tappat perspektivet på saker.
En flicka blev dödad och vi tänker bara på mat.
Jag måste gå.
Jag ser dig inte som kvinna längre. Du är ett proffs.
Du bryr dig inte om nåt.
Inte om relationer, kärlek, sex, ömhet...
Jag har bara en biroll.
Rollfiguren är impopulär hos publiken. Jag kan inte bli kär i dig.
Hej då.
- Kommer hon inte? - Hon vill inte äta.
Vi åker, min fru väntar på krogen. Jag vill inte ha mer strul.
Jag behöver din hjälp, Dorothy. Jag talar inte till dig som din make.
Jag blir galen om du inte berättar hur det känns att vara ensam kvinna.
Vad gör ni? Jaha, det var det.
Häller du upp en till? Jag vill bli full.
Ska du ta strid, så gör det.
Mitt liv hänger på pjäsen. Du borde gå på alla repetitioner.
Du borde bistå Myrtle när hon läser in rollen.
Får jag betalt för det här?
Om du läser in rollen, så.
Det är rätta takter.
Mitt liv börjar bli trist. Mina upplägg känns trista.
- Is? - Ja.
Humorn är borta och glamouren är död.
Har du märkt det?
Folk kommer till repetitionerna i de mest anskrämliga kläderna.
Jag är helt färdig, Manny.
Jag vet att det är så eftersom jag börjar tröttna.
Det är alltid samma sak. Du pratar och jag sover.
Om jag hade vetat hur tråkig du är när vi gifte oss-
sluppit.
Hallå? Myrtle... Nej, jag är vaken, raring.
Tråkigt att du är krasslig. Har du feber?
Mmm.
Blev en ung flicka dödad utanför teatern i dag?
- Klockan är halv fem på morgonen. - Jag vet, det är ensamt.
Hunnit! Anamma;
Det är väl klart att jag tycker om dig.
Vänta lite. Det är bara min fru.
“Minimum.
- Hon bryr sig inte. - Säg att du ringer i morgon.
Det finns ingen jag älskar mer i denna stund.
Du vet att jag älskar dig.
Mur-N.
Varför ska man inte kunna bli slagen? Lägg av, är du snäll.
Det är inte alls förnedrande. Du står ju på scen, för sjutton.
Han slår dig inte på riktigt.
MIL
Det här är ingen kvinnofråga - för övrigt är inte du en kvinna.
Nej, du är en vacker kvinna. Jag skojade bara.
Du har ingen humor, det har jag ju sagt.
Jag vill inte tjafsa, det ska vara med på repetitionen.
Om vi inte repeterar in det sitter det inte.
Det är inte alls förnedrande.
Skådespelerskor får örfilar - det är tradition.
Vill du vara en stjärna eller vill du sätta dig på tvären?
Ninni-mun.
- En flicka dödades vid teatern ikväll. - Nu glömmer vi det.
Han kommer inte att göra dig illa.
Ge mig en örfil. Så, slappna av.
En gång till... Slå till Maurice.
Bra!
Vi kan slå utan att han träffar, men då hörs inte slaget.
Slå till henne i ansiktet- med fingrarna, inte handflatan.
Nej!
Myrtle, Myrtle...
Sansa dig, va! Vad är det med dig?
Älskar jag dig och vill jag att du ska spela bra?
“Ägna
mamma.
Då fortsätter vi. Var avbröt vi, Sarah?
- Börja med. "Du kommer inte åt mig." - Inta era platser.
Du kommer inte åt mig. Du har inte en chans att komma åt mig.
Vill du gå ut och supa till?
Mmm?
Vill du träffa nån snubbe klockan fyra på eftermiddagen?
Gör det, det är ditt problem.
Vad är det jag säger? Jag bönar igen.
- Vad bråkar vi om? - Vill du bli ung på nytt?
Det var...
Det var bra.
Ta det från några repliker tidigare.
Nej, nu räcker det! Nej!
- Bravo! - Nej! Nej, nu räcker det!
- All? - H.
- Jag rörde henne inte. - Gå härifrån.
Jag rörde henne inte, David.
- Hur är det fatt? - Ska vi kalla hit en doktor?
Ring en doktor och hämta en kall kompress och en konjak.
Kan du lämna scenen så att vi kan fortsätta?
Det är inget fel på Myrtle. Hon är bara trött.
Jag har ofta varit trött. Är man uppe hela natten blir man trött.
Res på dig. Det är dags att repetera.
Ska jag börja om?
Hur ska jag kunna börja om när hon ligger halvdöd på golvet?
Myrtle! Repeterar vi eller inte?
Ska vi sluta för dagen? Myrtle!
Jag var verkligen kär i dig, Virginia.
När då? Jag vill verkligen veta.
Du kommer inte åt mig.
Vill du komma åt mig? Du har ingen chans att komma åt mig.
Vill du knarka? Vill du supa till, så gör det. Vill du...
Tror du att du ska vara rolig i scenen?
Förlåt.
Jag kanske kan skriva in en rolig replik åt dig.
Hon känns väldigt främmande.
Jag skulle verkligen önska att jag hade nåt att säga...
som var begripligt...
så att jag framstod som begriplig.
På nåt vis...
tycks jag ha tappat greppet om verkligheten i verkligheten.
Jag drömmer märkliga drömmar också. Jag är inte mig själv.
Kvinnan du gestaltar är lika hjälplös som du och jag är.
Hon har inga vapen.
Hon vill bli förälskad, men det är för sent helt enkelt.
Det kan du väl sätta dig in i?
Hur gammal är du, Myrtle?
Det är för sent, nog kan du väl inse det?
Kan du vara snäll och berätta vad pjäsen inte fömedlar?
Hill!-
Vi får återkomma till det här.
Vi tar första scenen, första akten.
Hissa ner den! Så där ja, försiktigt.
Sätt fart! Hissa ner den!
Stänger du dörren efter dig, tack.
Vad är det?
Var snäll.
Får jag sätta mig?
Inte ska vi vara ovänner-
- men jag kan inte vara din vän om din sorti ska hänga i luften.
- Vi lär aldrig bli vänner. - Det är nåt vi får leva med.
Det var ett väldigt vettigt inlägg du kom med, gällande hopp.
Det fick mig att inse att du inte är urbota korkad.
Folk förändras, fysiskt.
Man sätter en jävla press på sig själv genom att fortsätta kuta i ekorrhjulet.
Vacker dag.
- Vill du gå eller åka? - Jag bryr mig inte.
Jag avskyr skådespelerskor. Hon ville prata ålder... Snälla du!
Promenera.
Vi promenerar!
Jag tycker att det gick jättebra.
- Vill ni ta er ett glas? - Bra idé.
Vänta på mig.
- Ta dig ett glas, gumman. - Det går inte.
- Är det här lokaltidningar? - Ja.
Allt väl?
- Är det dagens tidningar? - Ja, morgon-och kvällstidningarna.
- Kan du skriva upp dem på rummet? - Visst, miss Gordon.
- Vad är det? - Femman.
Gummi?: Man.
Nej. Nyckeln?
Läs efter mig.
Lovad vare Du, åh Gud.
Rättfärdige Domare. Amen.
- Jag är Myrtle Gordon. - Ursäkta, ni kommer väldigt olämpligt.
Lugna dig, gumman.
Jag förlorade min dotter i dag. Ursäkta oss. Jag vet vem ni är.
Normalt skulle vi ha varit alldeles till oss om ni hade besökt oss.
- Hon försökte kontakta er. - Hon var så vacker. Jag såg henne.
- Hon hade otroliga ögon. - Ni har inga barn.
- Då skulle ni inte ha kommit hit. - Nej, jag har inga barn.
Påfyllning, miss Gordon?
Bara en till. Jag ska spela i kväll.
Snubben vill ha autografer till barnen. Tar ni hemskt illa upp?
- Nej, det är lugnt. - Det är grönt.
- Jag sa ju att hon är toppen. - Tack, miss Gordon.
- Hur är det, Kelly? - Jag jobbar, hänger upp kläder.
Du är snygg-
Vi måste behaga publiken. Inte sant, mr Victor?
Just det, väldigt skarpsinnigt.
- Du är inte rolig längre. - Det är en allvarlig pjäs.
Det är väl alldeles underbart! Hon fattar att pjäsen är allvarlig.
Det är sant, du är inte rolig längre.
Förr räckte det med att jag såg dig för att jag skulle kikna av skratt.
Hela du är förändrad. Du är som en stolt drottning.
Du behöver komma ner på jorden. Jag bjuder ut dig efter föreställningen.
Jag ska klä av mig näck och visa den här vackra kroppen.
Du är den mest spännande kvinna och största aktris som jag har råkat...
men du är inte rolig längre. Pjäsen är tung. Hon skrev den inte.
- Ser jag ut som Humphrey Bogart? - Vi snackar om det.
- Är jag lik Bogart eller inte? - Du gör henne upprörd. Hon sover illa.
Det här hinns inte med. Hon ska in på scen!
Jag är inte rolig därför att jag inte kan ta mig själv på allvar längre.
Grymheten i pjäsen tär på mig.
Mms.
Ni ska in på scen.
Intag era platser! Ridån!
Det är en kvinna här. Hon ser inte illa ut heller.
- Hon gick. - Virginia!
- Vad gör du, Tony? - Jag är gift. Ge dig.
- Jag kommer att få en infarkt. - Jag också. Du är underbar.
Stå inte i dörren, Charlie!
- Hon kanske är från störningsjouren. - Jag går ut dit.
- Vad hände? - De snackar.
- Känner han henne? - Det är första frun.
Det är en chock att se dig. Jag stötte inte på dig på gatan, precis.
Vad fan är det här? Vem är hon?
Det här är Virginia. Vänta lite, Virginia!
Du kan väl hälsa på min familj?
H H
Vi var gifta för 15 år sen. Det här är min nya fru.
Vänta lite, Virginia.
- Förlåt att jag dyker upp oanmäld. - Det här är Charlie Spikes.
Min dotter Leona. Min hustru Lena.
- Hälsa på Virginia. Skaka hand. - Jag känner att jag tränger mig på.
Min son Vito. Nej, för helvete!
- Du har inte hälsat på min son. - Låt honom vara. Han är ett svin.
Du håller käften!
Min fru är en riktig prinsessa. Jag har en massa ungar.
Jag har tre här och två där hemma.
Frugan hatar också befolknings- explosionen, men hon föder dem gärna...
- lätt som en plätt. - Flytta på dig!
- Hon pressar ut dem på en kvart. - Vad håller du på med?
Virginia gillar inte barn och barn ska inte komma i närheten av henne.
- Du går för långt. - Låt honom vara!
- Vem fan tror du att du är? - Förlåt...
- Jag är inte rädd för dig. - Förlåt, då.
Vad vill du? Vad är du för en kvinna?
Kom hit! Sätt dig.
- Håll dig undan, din jävel! - Låt honom vara!
Håll honom borta från mig!
Nu slutar du! Din fru och dina barn far illa.
Jag är hemskt ledsen. Jag är verkligen hemskt ledsen.
Jag tog på mig flor därför att han var alldeles tokig i flor.
Förlåt, jag är ett dumt fruntimmer. Det här är hemskt genant. Förlåt.
Det är sån skillnad på ens drömmar och hur livet verkligen blir.
Vad är det nu då?
Sluta! Var inte en sån lipsill.
Ut på scenen och spela skiten ur dem.
Jag är sur på dig. Jag vet inte varför.
Pratar du med dina bilder?
Var har du varit? Jag har varit hemma i flera timmar.
Jag vill berätta nåt.
- Världens undergång, eller? Ett glas? - Nej, det är inte världens undergång.
Vad är det då?
- Jag duger inte åt dig. - Duger du inte åt mig...?
Jag vill inte höra nåt sånt, faktiskt. Du är min inspirationskälla.
Innan jag träffade dig var jag en lodis - ett fyllo.
Jag var W.C. Fields utan näsa.
Dean Martin utan charmen.
Jag dög inget till.
[Kallprat mm]
Musik var detsamma som oväsen och konst bara nys.
Jag vet, det är inget särskilt med dig. Du är en vanlig tjej med två ben...
men jag älskar dig. Jag vacklar och tar ett steg i taget...
men jag känner dig.
Jag känner dig därför att jag betraktar dig när du sover.
Du sover med halvöppna ögon.
- Jag besökte min första make. - Jaså...
Hur var han? Intressant?
Var han snygg, fortfarande? Var han... en besvikelse?
Säkert inte. Tja, det är normalt.
Jag lovade att aldrig lura dig och att alltid vara ärlig när vi är tillsammans.
Jag var verkligen kär i dig.
När då? Jag vill faktiskt veta.
Du kommer inte åt mig.
Vill du komma åt mig? Du kan faktiskt inte komma åt mig.
Vill du knarka eller supa, så gör det.
Vill du träffa nån snubbe klockan fyra på efter middagen, så gör det.
- Nu bönar jag igen! - Vill du bli ung på nytt?
Hihi.
Älskling...
Gjorde jag dig illa?
Jag slog dig inte så hårt, Virginia.
Res på dig, för sjutton.
Hur är det fatt? Jag skulle precis ringa efter en doktor.
Mmm.
Jag älskar dig.
Du är en underbar skådespelare, Maurice.
Vi får aldrig glömma att det här bara är en pjäs.
Det var underbart att du sa att Maurice är en skådespelare.
Ingen hade ju fattat det annars.
Du slog huvudet på spiken när du sa till publiken att det var en pjäs.
- Bravo. - Nu är du sarkastisk.
- Du begriper i alla fall nåt. - Tycker du om rollen?
Tycker du att hon är vilsen? Att hon är lycklig, sorgsen...?
Ursäkta mig, Manny. Får hon dig att lida såna kval...
att du inte kan sova om natten? Jag vet att du vill hjälpa till.
Hur kan man spela nån om man inte känner nån respekt för rollfiguren?
Du ändrade ju alla repliker i kväll.
Borde du inte ha sagt till dig själv: "Jag kanske inte är så klipsk, Myrtle."
"Sarahs pjäs kanske har ett budskap."
'inramning hihi-Human-
- Har den tanken slagit dig? - För flera år sen.
Jag vill inte ha några uppnosiga svar!
Jag vet inte vad fan det här är. Vill du bli älskad på scenen?
Anser du att kvinnan är sjuk? Att hon är vilsen?
- Hon är inte vilsen. - Vad känner du för henne då?
Ingenting.
Allt som Myrtle ska säga finns på papper.
Hon behöver inte skapa replikerna.
Akt ett, två och tre...
Det är bara att säga replikerna med ett visst mått av inlevelse.
Då kommer Virginia att framträda.
Lilla-ratta:
Du håller mig vaken om natten.
Jag måste säga att jag älskar dig, inför min fru.
- Och nu kommer tårarna... - Nu är du för hård, Manny.
David, jag vill prata med henne. Du kan väl vänta utanför?
Ätit”,
Kliv på.
- Vill du ha ett glas? - Nej, tack.
- Slappna av lite. Ta ett glas. - Tack, jag vill inte ha nåt.
Sätt dig.
Ska vi ringa room service? Är du hungrig?
Hur gammal är du egentligen?
Jag försöker ha tålamod. Hur gammal är du?
Jag är 65 år. Hur gammal är du?
Om du inte kan säga hur gammal du är så kan du inte acceptera min pjäs.
- Jag accepterar min ålder. - Varför kan du inte läsa mina repliker?
Alla dramatiker skriver om sig själva.
Du skrev en pjäs om åldrande. Jag är inte i din ålder.
Hur gammal är du, då?
Visst, en del av problemet ligger i att jag spelar en äldre kvinna.
:Ä: In.
Men Virginia har blodvallningar på scenen!
Jag har inga blodvallningar. Jag är inte i klimakteriet.
Jag är inte redo att spela tanter än. Du är smart du.
Om jag gör rollen bra begränsas mina rollerbjudanden rejält.
När man är övertygande i en roll blir man fast i det facket.
Son-II'
- Tänker du hoppa av? - Nej.
Jag vill hitta ett sätt att spela rollen så att åldern blir oväsentlig.
Ålder är deprimerande och trist.
Ålder är fullkomligt ovidkommande.
Jag har varken make eller familj. Det här är allt för mig.
Skådespelandet ger mig mina kickar.
Om jag kan nå en kvinna i publiken, som anser att ingen förstår nånting-.
Och min rollfigur speglar precis hennes känslor-
-har jag lyckats bra.
- Kan äldre inte vara sårbara? - Det är ju inte det jag menar.
- Vad är det du menar, då? - När jag var 18 år kunde jag göra allt.
Jag hade kontakt med mina känslor.
Men nu...
Vi pratar om många år och pjäser senare.
- Vad är svaret? - Jag har den där döda flickan...
Du minns hon som förolyckades?
Klinik Hamn.
Hon har verkligen kontroll på sina känslor.
Hon påminner mig om...
Du sa att du har den där döda flickan. Vad betyder "har"...?
Är hon här nu, i det här rummet?
Lillan.
- Jag har väntat på dig. - Jag var hos Sarah.
Jag tänkte bjuda dig på ett glas.
Human.
Nej... jag kan inte träffa dig nu.
Jag vill inte träffa dig. Jag har besök.
Jag är verkligen orolig.
Eftersom du har nån hos dig så säger jag god natt.
Hej då.
Minimal.
Vad fan vill du bevisa? Du beter dig som en jänta på en teaterskola.
Alla älskar dig. Du är ett skickligt välbetalt proffs.
Hum Hindi.
Jag vet fan inte vad det är. Vad är det? En politisk fantasi.
En vision om Sarahs egen oförmåga? Jag vet ingenting om pjäsen.
Jag sa det till min fru i kväll. Jag vet inte vad pjäsen går ut på!
- Jag vet inte vad kvinnan vill förmedla. - Hon är inte ens en nolla.
Hon är ingen subba. Hon är absolut ingenting.
Om jag spelar henne som folk vill, alltså som en bedagad matrona-
- så är min karriär slut. Jag är utled på hennes ålder.
Vem fan bryr sig? Jag undrar bara om hon vinner eller förlorar.
Är frågan så fel? Jag börjar känna mig rutten som frågar.
Jag tycker om musiken.
Den är vacker och lugnande.
Jag brukade spela den på min stereo.
Jag var alltid ensam, väntande på att tiden skulle gå.
Väntande på att kvällen skulle komma.
Filmerna börjar inte förrän klockan sex.
Jag drömmer mig bort till musiken fram tills det är kvällsmat.
Går på bio eller konsert...
“han di.
Äldre män...
och pojkar raggar alltid upp mig.
Nunnan-mun.
- Vad fan gör du? - Om jag kunde bli kvitt dig...
"manual!"
Om jag bara slapp tänka på vad som ska hända med dig.
Om jag kunde släppa tanken på att vara din fru.
Du är rädd att jag ska gå för långt och spåra ur.
Du är rädd att jag ska göra mig till åtlöje.
Du är rädd att mitt beteende ska underminera din ställning.
En autograf, miss Gordon!
Miss Gordon är sen. Var snälla och släpp fram henne.
Alla får autografer efter föreställningen.
- Var rar, raring. - Släpp fram oss.
Var snälla och släpp fram oss.
Om ni ger er till tåls, så skriver miss Gordon autografer efter föreställningen.
Släpp fram oss.
Efter föreställningen får alla autografer.
Alla får autografer sen. Vi är sena.
INGEN!-
Kelly, du måste prata med Jimmy om rekvisitan i andra akten.
Tändaren måste fungera. Se till att det finns tändstickor i nödfall.
Jag går nu.
Jag finns på hotell Beverly Hills.
Numret är Crestview 62251. Jag finns där om det är nåt.
Huvudbild:-
Det är rökförbud, mr Victor.
Hej, Sophie. Förlåt, men jag glömde att ringa upp dig.
Jag är lite upptagen nu. Kan jag ringa dig senare?
Kan jag få en tändsticka?
Vad fan håller hon på med nu?
Kan jag få en tändsticka? Tack.
.Anammat.
Skit i det nu.
Undran-y-
Nej, Esther är inte heller här. Du kan väl ringa senare?
Det tog två timmar att hitta hit.
Förlåt att jag var så otrevlig mot dig.
Jag fick en chock. Jag hade aldrig väntat mig att se dig igen.
Jag har tänkt på dig.
Jag föreställde mig att du var ett frodigt fruntimmer nu.
Det här påmminer om vår bröllopsnatt.
- Varför gör hon sorti? - Det känns likadant för mig.
Jag kände samma sak den kvällen.
Hur är det med dig?
- Det här är inte klokt. - Du tänker inte smita ut bakvägen.
Jag blir alltid på hugget av såna här bamsevardagsrum.
- Allt väl, miss Gordon? - Jadå.
Ni borde gå ut på scenen. Gus är alldeles ensam.
Hur är det fatt där uppe?
Ner med ridån!
Det är den där uppe... mr Victor.
Varför har du tagit av dig skjortan? Vad är det här?!
Upp med ridån ögonaböj!
Upp med ridån ögonblickligen!
Upp!
Förnedrande...
- Visst är jag förändrad? - Ja...
- Visst har jag åldrats? - Nej.
Kom inte och påstå att jag är samma pudding-
- som när du lärde känna mig. Huden och ögonen har förändrats.
Vunna-Hull?
- Det kvittar, du är ursnygg. - Jag känner mig så annorlunda.
Nu går vi.
Tiden är livsfarlig, inte sant?
Alla ensamma nätter. Ni vet väl vad jag menar?
Tror jag det.
Vad tycks om alla ensamma dagar?
Läget?
- Vad säger du om ensamma nätter? - Jag vet vad du menar.
- Det var jättebra. - Fantastiskt.
- Är ni producenten? - Ja.
- Det var jättebra. - Tack för de orden.
Jag tyckte om huvudrollerna, men det var för många gamlingar.
- Hon är alltid fantastisk. - Ja, verkligen.
Det här är producenten.
- Pjäsen var väldigt seriös. - Tyckte ni inte om den?
?handlat.
Jag har pratat med fem personer.
Tre av dem tyckte den var bedrövlig, två avskydde den och en fattade inget.
- Det är katastrof. - Kalla hit Zeitz i morgon bitti.
Flytta på dig! Gör det du ska.
Jag kan öppna en dörr, så stick.
Okej, några skrattade, men jag har upplevt värre kvällar.
Jag har upplevt fyllon i publiken, infarkter, fel repliker-
- nervsammanbrott, droger, eldsvådor... Vad snackar vi om?
Hälften av publiken älskade pjäsen och den andra hälften avskydde den...
men du är ändå min favorit. Det är inte det jag pratar om.
- Vad ska vi göra? - Vill du skärpa till dig, Myrtle?
- Det kan bara hon svara på. - Du håller käften! Inte ett ord till.
Vad är det som går snett, Myrtle? Ingenting.
- Är det flickan som blev dödad...? - Nej.
- Flickan som blev dödad? - Har du sett henne sen hon dog?
- Ge dig, Sarah. - Nej.
Jag vet inte vad du pratar om, Sarah. Problemet finns häri rummet.
Pjäsen heter Andra kvinnan. Flickan dör och Myrtle kan inte hantera det.
- Vad är det för flicka? - Såg du henne?
Jag har sett henne, men inte som ni tror.
Jag har fantiserat ihop henne.
- Jag ville se hur det kändes... - Att vara ung igen.
- Vad fan pratar ni om? - Var hon med dig på scenen i kväll?
Skulle jag låta nån annan uppträda för mig?! Är du galen?
Vad händer?
Får jag ta med Myrtle till mitt medium?
Du fick aldrig nåt grepp i kväll, Myrtle.
Jag vet inte om det beror på att du inte vill, inte kan eller att du är knäpp.
Eller att pjäsen handlar om åldrande och att du tar anstöt...
:Gatunamn.
Om du inte anstränger dig att känna smärtan av förlorad passion, så...
Om jag ringer till New York kan vi vara där inom två timmar.
Jag tar med henne till mitt medium, så kan vi repetera i morgon igen.
Det här får inte misstolkas av nån. Jag har full kontroll.
Jag låter bara fantasin skena i väg. Jag har kontroll över hennes gestalt.
Varsågoda och sitt.
Hej, Sarah.
Ni måste vara miss Gordon. Varsågod och sitt.
- Får jag sitta med vid seansen? - Gör gärna det.
Hämta ljusen, Doris. Man ser inte när det är becksvart.
Hämta Frank.
Vi behöver en solfjäder. Det blir kvavt när man stänger dörrarna.
Vad jag förstod från samtalet-
- kan det röra sig om ett väsen som vill ställa till förtret.
Jag tror att Nancy existerar, men bara i mitt sinne.
Jag är skådespelerska och pjäsen vi spelar nu-
- handlar om att jag succesivt förlorar min kvinnliga dragningskraft-
- allt eftersom jag mognar. Nån gång i livet dör ungdomen-
- och den andra kvinnan inom oss träder in.
- Nancy är nog första kvinnan i mitt liv. - Är Nancy flickan som dödades?
Skådespelerskor skapar gestalter.
Jag skapade Nancy eftersom jag hade problem med vissa sceneri pjäsen.
Jag hade problem att visualisera mitt eget liv.
Jag gör allt. Dricker, är uppe på natten...
- Du har helt rätt. - Jag gör praktiskt taget allt...
för att min rolltolkning ska framstå som mer äkta.
Jag förstår.
Vänd händerna uppåt och lägg dem mot bordsskivan.
Jag vill se handflatorna, vännen.
Doris, hämta en skål vatten och tvättlappar.
Dina händer fläckades. De måste ha snuddat vid dig...
Den här Nancy är ingen bra flicka.
Hon är väldigt hård. Jag känner att hon är väldigt nära oss nu.
Vad vill du att jag ska göra?
Släck lamporna. Tänd ljusen, Frank.
- Förlåt, men... - Vill du skydda henne, raring?
Jag vet inte hur jag ska förklara.
Det är som när man var barn och fantiserade ihop en låtsasvän.
- Nu vet du i alla fall. - Vet vad?
Många anser att flickan inom oss är viktig.
För inte så länge sen låtsades jag att jag var 18 år, men det var jag inte.
Jag var 60 år! Ta och sov lite.
- Tack, det var... - Sov nu.
Mudd.
Vrid?
Det är inte ditt fel.
Du är bara 18 år.
Det är inte mitt fel heller. Jag är skådespelerska. Jag måste...
Hallå?
Maskulina!?
Dörren till miss Goode är låst och jag är utelåst.
- Ni bor väl i takvåningen? - Jag måste in. Har du nyckel?
Jag vet inte om jag har nyckeln till just miss Goodes rum.
Du kan säkert öppna åt mig.
- Det var länge sen man såg er på bio. - Jag spelar i en pjäs.
Vi ska se om den här funkar. Nej...
Då provar vi väl den här.
- Tack. - Det var på tok för mycket.
Men herregud, vad gör du?!
Lugn, Sarah. Jag gör det här med mig själv.
Jag är i nåt slags chocktillstånd. Får jag låna din toalett?
.Jag är lite skärrad. Är det okej att jag sover här i natt?
- Var du hos henne i natt? - Ja, hon är galen.
- Vi har väntat i två timmar. - Jag har aldrig sett nåt liknande.
- Vi måste byta ut henne. - En dag före New York?! Jo, tack.
Hill.
Hälsa att vi är tillbaka om en halvtimme.
Jag hade ett förhållande för några år sen med en nittonåring.
Tror du inte att jag gjorde mig till åtlöje?
Att jag inte ville vara yngre varje gång jag tog av mig skjortan?
Jag fick manikyr och ansiktsmassage-
-och hade alltid munspray i fickan.
Jag lämnade min fru och mina barn-
- och fick utstå förnedringen att gå tillbaka till dem.
Efter en scen där hon artigt påpekade att jag var för gammal.
Jag förstod det.
Allt arbete som jag har presterat älskade hon med - passionerat.
Därför trodde jag att du skulle tycka om pjäsen. Den är så mycket du.
Du menar att jag inte ska lura mig själv längre och streta emot...?
- Vad menar du då? - Vad jag försöker säga...
är att du är en skör, erfaren och spännande kvinna...
som jag anser vara ofattbart attraktiv.
En kvinna som förbluffar mig med sin brist på självförtroende.
- Herregud... - Jag har problem och jag spelar inte.
Jag är alltid nervös dagen före New York-premiären-
-men jag är en stark person...
Den här åldersbiten har sänkt mig fullständigt.
Repliken, Leo? Kom igen nu, scenen ska sitta.
- Varför tror du att jag är här? - Hon behöver kärlek som alla kvinnor.
- Bra scen, den handlar om dig. - Ska du låsa in ungen på toa?!
Jag vill se slagsmålet enligt konstens alla regler.
L man.
Tum.
Vart ska ler och långhalm? Se till att ingen försvinner igen.
Jag har tappat fotfästet. Du måste skaffa fram nån annan.
Tät-www.
- Vi skaffar en taxi och hittar nån. - Förstår du inte att Manny är orolig?
Vi vill förvissa oss om att allt är bra.
Allt är inte bra! Jag gillar inte sättet som den jäveln behandlar mig på.
Som om jag vore nån gammal matrona! Jag gillar inte att bli spionerad på.
Jag kan inte gå på toa utan att folk tror att jag bryter ihop.
- Hur är det med dig? - Hur det är med mig...?
Låt mig prata med henne ensam. Snälla du.
Du vet vad jag talar om.
Du drog in mig i det här och nu får du hjälpa mig ur det.
Vad ska jag göra med dina plagg? Gå till hotellet och packa?
Gör det, du. Jag kör henne sen.
- Sex dollar. Hur länge stannar ni? - Fem minuter.
Sätt fart!
- Ska jag inte stanna hos dig? - Nej.
Jag vill bara att du ska presentera mig för henne.
Ni ser förtjusande ut, miss Gordon. Får det lov att vara nåt?
- Trevligt att se er igen, miss Gordon. - Tack.
Den där jäkla subban.
Där är du ju. Lova att inte oroa dig. Var inte nervös, jag ringer dig.
Jag ringer dig, Sarah.
- Kan jag ta er beställning nu? - Jag ska inget ha.
- Kan vi göra det här nu? - Vi bör nog gå till mitt rum.
- Lite Grand Marnier...? - Tack, det är bra.
Man Mumma.
Heter hon Nancy?
Där är du ju.
Du är bara för mycket.
- Jag är inte nån jävla ande! - Vad ska det betyda?
Jag har inte gjort dig nåt. Du vill döda mig.
Jag vigde mitt liv åt dig. Filmer, musik, teater...
Jag är 17 år och jag gillar sex och att göra folk kåta.
Teater är inget annat än sex - det är att få sig ett ligg.
Vad har du gjort med henne?
Jag är inte rädd för dig. Du är en äldre kvinna.
Du är rädd och feg.
Du, jag spelar i en pjäs. Det känner du ju till.
Jag måste spela den.
Om du skadar mig kan jag inte uppträda.
Bli vänner... Tyvärr.
- Nej, låt bli. - Stå still!
Gatunamn.
Vill du inte ta i mig?
Irland!!!
- Sätt er, så hämtar jag ett glas vin. - Nej, tack.
- Vill du att jag ringer nån? - Nej, tack ska ni ha båda två.
Har du eld?
- Kan jag hjälpa till? - Hej, Wally. Minns du inte mig?
Miss Gordon, så roligt att se er. Ni såg så sjavig ut att jag inte kände igen er.
- Är han däruppe? - Ja, sen nån halvtimme.
Är han ensam?
- Jag har verkligen saknat dig. - Jag har saknat er också.
Öppna, din jävel!
Hurra: Hum.
- Är det verkligen du? - Jodå.
Unna-nunnan.
Jag tänkte på mitt liv och på premiären. Jag vill sova nu.
- Älskar du mig? - Nu stänger jag dörren.
Vad är det egentligen jag begär?
Låt oss vända uppochner på pjäsen och se om vi kan få fram nåt mänskligt.
Det måste finnas nåt mer när två människor har delat tillvaron länge.
Förutom vända... Förstår du mig?
;Runnit.
Det här är fel.
Jag känner dig. Du vill att jag ska göra mig till åtlöje på scenen.
Jag tjänar inte tillräckligt bra för att göra mig till åtlöje.
Kolla här, bara. Du ber mig inte att stiga på...
och du erbjuder mig inte en kopp kaffe eller en cigarett.
Kärlek rör sig med en jävla fart, inte sant?
Leo!
200000 dollar i förskott. Jag måste lämna tillbaka pengarna.
Situationen kvarstår ändå. Pengarna är redan förbrukade.
- Jag skiter i om teatern brinner upp. - Miss Gordon är i telefon.
- Vilken telefon? - Den andra telefonen.
Den bakom scenen en trappa upp.
- Jag blir galen. - Jag kommer strax.
MYrtle...?
- Fan! - Kom hit, Jimmy. - Hur är det med henne?
Pratade du med henne? Vad sa hon? Var hon nykter?
- Sa du att alla letar efter henne? - Hur är det med henne?
- Hon sa att hon mådde bra. - Och mer?
Hon sa att hon skulle komma i tid till premiären.
Hill! H.
- Kvart i sju. - Jaha, än sen då?
- Var fan kan hon vara? - Vad spelar det för roll?
Hon kommer, eller så kommer hon inte. Hon är redo, eller inte.
Trist, men livet går inte under.
Vad gör vi? Säger att hon har blivit påkörd eller har blivit sjuk?
- Vad säger du, Sarah? - Det är bara att vänta.
- Vill nån ha? - Varför ska vi dricka? Vi är lugna.
Deprimerad... Det är skillnad på att vara lugn och att vara deprimerad.
Trots all press vi upplevde i New Haven-
- fick hon mig att skratta även när hon flippade ur.
Trots hennes galenskap och tokerier-
- kändes det på nåt märkligt vis ändå som äkta.
Jag vet fan inte vad jag pratar om. Var fan är hon?
- Jag mår för jäkligt, gör inte du? - Jo, jag lär knappast fira nåt.
Vi har ju vårt rykte att beakta...
Rykten, ja... En god vän sa att ens rykte är värt pengar.
Jo, jag vet, men jag vet inte hur jag ska bli kvitt den här skamkänslan.
Folk väntar på föreställningen.
Du har finansierat många bra pjäser och jag har skrivit flera bra.
Manny!
- Hon är här. - Gudskelovl
Sarah!
Hon är här, Manny.
Se till att tömma korridoren.
Var snälla och stå inte i korridoren. Hon är här. Klä er och var beredda.
Jag är sen.
Gå härifrån. Gå och gör vad ni nu gör.
- Jag är sen. - Du får kaffe, sen får vi se.
Låt henne vara.
Hjälp henne inte! Låt henne vara!
- Fan... - Låt henne vara!
Håll dig borta!
Vad ska det här betyda?
Gå... gå.
Kom igen, gumman. Du klarar det.
Släpp henne.
- Stick härifrån! - Hon klarar det inte. Hon är helt sänkt.
Lämna oss i fred.
- Vill ni att jag ska gå? - Nej, du är ju en i familjen.
Vad gör det för skillnad för övrigt?
Jag kan inte fatta att hon kom hit så full.
Jag lägger ner föreställningen.
Hon är här.
Var är Jimmy? Kalla in ensemblen. Fort!
Hon är här. Vi kör igång om några minuter!
På med kläderna och ner på scenen. Vi kör igång!
Allt är bara bra! Tack!
Smink...
Drick det här, gumman.
Förlåt att jag är en sån toka.
Jag slår vad om att du inte fixar att göra entré.
Du lär fixa andra akten. Vet du vem som väntar då? Maurice!
Så genant...
Jag vet att det är vansinnigt, David, men hon är full nog...
- Jag är ensam. - Publiken kommer att älska henne.
- Nej, jag har bott med en kille. - Leo, du bör nog informera de andra.
- Vad gör vi med publiken? - Vi är klara om fem minuter.
- Ut! - Jag tror inte att vi fixar det.
Efter det har jag levt vind för våg...
Jag tror att vi måste komma med nån form av tillkännagivande.
- Fem minuter, Manny. - Hon kanske klarar det.
Jag har inga barn.
Inhämta.
Vår producent, mr Samuels, vill säga några ord.
Tack ska ni ha. Jag vill be om ursäkt för den här långa väntan-
- och tacka er för ert tålamod. Vi har haft ett smärre problem-
-men ridån går alldeles strax upp.
Är rekvisitan på plats? Är alla redo?
Dämpa belysningen. Intag era platser! - Upp med ridån.
Det är en kvinna här. Hej, jag heter Vito.
Vad fan gör du, Tony?
- Ta reda på vad fan som händer. - Tony vill inte bli störd.
:Individ-Mali.
Nu tar du över. Om det fullständigt spårar ur så ska ridån ner.
Häll i henne svart kaffe.
- Det är hans första fru. - Gjorde han henne illa?
Det var en chock att se henne. Vi stötte inte ihop av en slump.
- Vem är kvinnan? - Det här är Virginia.
Vi var gifta för 15 år sen. Det här är min nya fru Carla.
Min svåger Charlie Spikes.
Hill!
- Jag måste ha ett glas vatten. - Strunt i vattnet. Vad vill du?
Vad är du för en kvinna?
- Gå och sätt dig! - Släpp armen.
- Ta det lugnt... - Låt honom vara, Tony!
Låt honom vara!
Jag tog på mig svart flor för att visa hur ledsen jag är.
Jag är en tokig kvinna och det här är väldigt genant.
Hult.
Nej, inte ensam - jag har bott med en man i flera år.
Jag var gift med nån annan före Tony och jag vet inte ens var han finns.
Jag levde vind för våg...
Fortsätt.
- Ni var gifta, inte sant? - Ja, men det betydde inget...
- Har du några barn? - Nej, jag har inga barn.
- Virginia. - Tony!
- Sätt ner henne, Tony. - Låt mig vara, hon mår inte bra.
Jag tänker inte göra nåt. Jag ska bara lägga henne på sängen.
Vi gillar dig, Tony. Slå mig, om du vill.
Du är min bästa vän. Alla älskar dig. Dina barn...
En dubbel whisky!
Kamin?
Du måste klä på henne. Vi har ont om tid.
Allt blir bra nu...
min!!! hm.
Föreställningen ;Man.
Män
gatunamn.
“Firman 'Minut.
Mannheim.
Hallå?
Så hon har berättat.
Det är lönlöst.
- Det är lönlöst, sa jag. - Får jag säga en sak?
Jag har sett många fyllon, men aldrig nån som är så full och ändå kan gå.
- Ni är fantastisk. - Tack, Bobby.
Jag är så jävla less på att komma hem till ett tomt hem.
Hultman.
Det löser sig eller så gör det inte det.
Det här är kul. Riktigt kul.
Vanvettigt roligt.
Ska jag dra det i korthet?
Jag åker till hotell Beverly Hills där jag snackar med en oskyldig tjej.
Hon tänker bara på mina grå hårstrån. Och du sticker med...
kamin?
Du, Marty.
- Du störs av att jag går ut? - Ja.
Mmm.
En drink titt som tätt kan vara väldigt destruktivt.
Jag har hört alla dina berättelser och det är samma eviga upplägg.
En lång evig litania om vad som felas alla på jorden.
.Nunnan inramning.
Jag är inte mig själv längre. Förr var jag det, men inte nu längre.
Vad fan vill du ha av mig? Att jag faller ner på mina bara knän?
Allt du inte kan ge mig.
Kvinna.. Minibar.
Drömmar, lycka, glädje, känslor... Praktiskt taget rubbet.
Jag älskar dig. Jag är Stålmannen!
Du är knäpp och får mig att känna mig gammal.
Jag är så stark att du inte kan ana det.
Jag är Stålmannen.
- Det finns inget vi. - Vad är det vi bråkar om?
- Vi är helt andra människor numera.
När jag ser mig i spegeln på morgonen, vet du vad jag ser då?
Då kan jag se det i mitt ansikte. Det är svårt att dölja det.
Mitt ansikte har nåt väldigt cyniskt över sig.
- Det är svårt att dölja. - Gratulerar.
Det är väldigt svårt att dölja spåren!
Mmm.
Mitt hjärta bultar, bult, bult, bult!
Min mage är tom och jag känner för att skrika.
Jag är trött... på den här framtoningen.
- Jag är inte mig själv. - Och jag vet att jag är nån annan.
- Kan jag också vara det? - Ja!
Okej, då är det alltså fastställt.
Vi har blivit invaderade.
Nån utgör sig för att vara vi, och ja, det är nåt jäkligt fel med ditt leende.
- Jag vill ha svar på en fråga. - Ja, vadå?
Vad tror du att de har gjort med oss?
Tror du att de har dödat oss? Kan de ha mördat oss?
Tror du att vi är döda...
eller har vi kanske bara förlorat vår humor?
Förr var jag väldigt rolig.
- När har du nånsin varit rolig? - När jag var rolig...?
Du drar aldrig ett enda sketet skämt och du skrattar aldrig åt andra.
Jag var faktiskt jätterolig, som barn.
Nu har jag det.
- Jag har själva svaret. - Bra.
Det här är en rent strålande idé, så enkel att det är löjligt.
Visst är hjärnan rent fantastisk?
Snarare är det sjukt hur den fungerar.
Du fattar det inte, trots att det är så lätt.
När telefonen ringer svarar man. Är man sjuk går man till doktorn.
När man får hjärtat krossat tröstar man sig hos nån annan.
Vi är sura, deppiga och mår pyton.
Vi behöver inte ha det så. Vi kan tända och dansa lite.
Behöver vi närhet, så kan vi röra vid varandra.
- Vi har ju faktiskt varandra. - Du, Virginia, jag vill inte...
Det här är bara så enkelt. Det är en urbra idé och så enkel.
Det betyder att jag älskar dig.
Jag struntar i om du tycker att jag inte är vacker längre.
- Du tycker inte att jag är rolig. - Jo, vanvettigt...
- Du tycker inte att jag duger nåt till. - Nej, för sanningen är den...
att jag aldrig har tänkt på det.
Nu ska du tänka på det och således kommer jag att bli det.
- Jag vill duga till. - Okej, du duger till...
du är söt, ung, underbar, toppen...
- Och jag älskar dig. - Du älskar mig.
- Klipper jag till dig om jag blir arg? - Nej, då slår du det ur sinnet.
Blir du deppig slår du det ur sinnet.
Är du självisk, som du oftast är, så ger du mig en chans.
Okej, är man arg så är man lycklig, är man deppig så är man lycklig-
- om man mördar så är man lycklig. Allt gör en alltså lycklig!
Det var det sämsta jag har hört.
Det är så enkelt att du förkastar det.
Jag börjar åldras.
Vad gör vi åt det?
- Jag vill vara din vän. - Jag vill inte vara din vän.
- Vi kan väl vara vänner, Marty? - Nej.
Jag skulle verkligen vilja att vi var vänner.
Fram med kardan!
Var snäll och res dig.
- Vill du se nåt underbart? - Ja.
- Du kan väl ställa dig där borta? - Visst.
Då står jag här borta. Kan du göra mig en tjänst?
Sträck ut högra benet.
Åt andra hållet, tack. Nej, andra hållet.
"WIRE"
Vi går mot varandra, försöker fatta varandras händer-
- och hugger tag i varandras ben när vi möts.
Det är ett gymnastiskt trick istället för att göra nåt sånt här.
- Nu? - När du så vill.
Humana-II?
Så där ja.
Bravo-l.
Ni fick verkligen till det.
- Fantastiskt! - Hur är det, Leo?
- Ta lite champagne. - Tack så mycket.
Precis vad jag ville ha.
Hurra:
Helt fantastiskt.
Myrtle är skakis.
Jag är så full att jag knappt kan stå. Jag ringer när jag har nyktrat till.
Min hustru Dorothy. Peter Bogdanovich.
Det är en ära att känna dig.
Human.
- Manny verkade nöjd. - Det var helt underbart, underbart...
© anoXmous @ http://thepiratebay.sx/user/Zen_Bud