KRUG PRIJATELJA
Irska, 1949
Kad je sve ovo počelo...
naše porodice su živele u Nokglenu toliko dugo koliko nas pamćenje služi.
A u Irskoj ljudi imaju veoma dobro pamćenje.
Skoro do mog rođenja celom zemljom su 1000 godina vladali paganski okupatori...
kako su ih kaluđerice zvale.
Preživeli smo Vikinge i Normane...
pa čak i Engleze.
Rečeno nam je da je vera u crkvu dala Nokglenu snagu da preživi...
A posle svog tog preživljavanja,
celo selo se okupilo kad su moje dve najbolje drugarice i ja imale križmanje.
Tu je bila Iv...
i ja, Beni...
i Nen.
Nas tri smo bile nerazdvojne.
Nen Mehon je bila prelepa.
Zato nikad nije sumnjala u to, da će sve što poželi biti njeno.
Tu sam i ja, naravno: Beni... Bernadet Hogan...
zenica oka mojih roditelja.
Jedinica, ali me je majka kljukala kao da nas je bilo dve.
To je moja mala princeza. - Moja majka.
Zar ne izgledaju divno?
A tu je bila i Iv Meloun.
Tata, može i Iv da se slika?
Naravno da može. - Je l' to u redu, sestro?
Iv je bila siroče, othranile su je časne sestre.
Ali znate, to ju je samo činilo posebnom.
Svi se nasmejte.
Divno. Divno.
Tog dana nas je Iv odvela do kućice koju joj je ostavio otac.
On je bio baštovan kod Vestvordovih,
protestantske porodice, koja je imala veliku kuću na bregu.
Stari g. Vestvord nije više izlazio iz kuće,
ali na putu do kućice videle smo njegovog sina, Sajmona,
gde jaše na konju i izgleda sjajno kao i uvek.
Je l' ovo zaista samo tvoje?
Kaluđerice su je čuvale za mene. Kad budem napunila 18, živeću u njoj.
Hoćeš? - Možeš i ti tu da živiš, ako hoćeš.
Mi se selimo u Dablin, tako mi je tata rekao.
Onda ti možeš da živiš sa mnom, Beni.
Ne verujem da bi me mama i tata pustili.
Kad napuniš 18, možeš da radiš šta hoćeš.
Dobro jutro, dame.
'Ajde, brže.
Beni, Iv, čekajte!
Godinama kasnije, u vreme kad smo Iv i ja maturirale u lokalnoj manastirskoj školi,
Nen je već odavno bila u Dablinu.
Samo sam ja bila tu da otpratim svoju drugaricu gore do Vestvordovih,
da obavi neki važan posao tamo.
Hoćeš da uđem s tobom?
Ko je to? -Iv Meloun, devojčica koju su kaluđerice othranile.
Baštovanova mala.
Izgleda da ćemo da joj plaćamo školovanje.
Položila sam sedam predmeta, dva s odličnim uspehom.
Školarina iznosi 65 funti godišnje u trajanju od četiri godine.
Dobila sam.
65 funti godišnje. - Svaka čast!
'Ajde, sporaću.
Bićemo studenti. - Znam. Zar to nije sjajno?
Dobar dan, gđo Hili. - Lep dan, devojke.
Znam, znam. Dobar dan, g. Flad.
O, Bože, eno ga moj tata sa onim odvratnim Šonom Volšom.
Zdravo, devojke. - Zdravo, tata.
Baš sam hteo da kažem tvom ocu, Beni. "Nećemo dići ruke od nje."
"Neće nju u velikom gradu navesti na zlo kao neke."
Zar se nećeš vraćati svako veče u 6:10?
Pobeći će nam autobus. Zdravo. - Da, zdravo.
Svako veče autobusom u 6:10!
Pustili su me samo ako ostanem da živim kod kuće.
Kako da kažem da svako veče moram da idem kući kao neka glupača.
Ali bar nećeš morati da živiš u manastiru.
Misliš da ja volim što prelazim iz manastira u Nokglenu u onaj u Dablinu?
Naći ćemo neko rešenje.
Pretući ćemo ih na mrtvo. - Stvarno?
Bernadet!
Iv!
Nen! Nen Mehon!
Uvek bih vas prepoznala. Ni malo se niste promenile.
Nije valjda? Onda idem odmah kući.
Ma daj. Divno izgledate.
I vi ste brucoši? - Prvi dan.
I meni, kao studentu. Mada sam dolazila ovamo zbog druženja i plesnih zabava.
Dablin ti daje šlif. Moraš u sve da nas uputiš.
Lepo nas je ponovo videti. Tri devojke iz Nokglena.
Ej, Nen! - Zdravo, Džek.
Izgledaš, kao i uvek, veoma lepo. - Hvala. I ti takođe.
Veoma si ljubazna. - Nema na čemu.
Dolazite danas na utakmicu? - Mogle bismo.
Dobro. Vidimo se tamo ako dođete.
Ko je on, Nen? - On?
Džek Fouli, plavooki momak. Igrao je za irske škole.
Otac mu je lekar. Je l' ti se dopao?
Ovde piše "uvodno predavanje, glavni amfiteatar, profesor Flin".
Gde je to?
Ovaj početni kurs za studente prve godine,
inače poznat kao "Latinski za bebe".
"Latinski za bebe", razumete...
Kao hrana za bebe.
Ove godine... kako bi proširili naše vidike,
predlažem da bacimo pogled i na neka druga društva...
pre svega na trobriendske ostrvljane sa južnog Pacifika...
na način kako su opisani u velikom delu Bronislova Malanovskog...
o antropologiji:
"Seksualni život urođenika"
Proučavanjem obreda kojim se obeležava prelazak u drugu fazu života...
Hajde!
'Ajde, napred!
O, ne! - Biće on dobro.
Dobro, hajde, Dablin.
Bravo. Bio si sjajan. - Ne baš mnogo pametan malopre.
Je l' sve u redu? - Dobro sam, hvala. Dobro drvo.
Hajde, momci. - Misliš da bi mogla da nas upoznaš?
Dobro onda. Džek Fouli, Bernadet Hogan.
Beni. - Beni.
I Iv Meloun.
Mnogo mi je drago što sam vas upoznao.
Idemo posle u Marfijev pab na keju. Hoćete i vi doći?
Oko sedam. - Rado.
Ne mogu. Moram da idem kući autobusom u 6:10.
Dobro, onda neki drugi put. Vidimo se.
Deset, dvadeset...
trideset, četrdeset...
42 funte. - 42 funte mesečno?
Zapuši tu gubicu, da ti je ja ne zapušim.
Niko neće reći da Brajen Mehoun nije darežljiv. -Neće?
Hvala ti, tatice. Ovo je više od darežljivosti.
Nadam se da misliš da je ovo dobra investicija.
Bićeš ponosan na mene...
I na samog sebe jer si mi obezbedio fakultetsko obrazovanje.
Nećeš zažaliti zbog ovog. Obećavam.
Dobra si ti devojka, Nen.
Hvala.
Hvala. Dosta je. Kako si provela dan?
Divno, sestro. Bila sam na predavanju i ragbi utakmici.
Šta je rekla? - Išla je na predavanja i ragbi utakmicu.
Baš lepo.
Suprotno mnogim drugim ljudskim zajednicama...
koje razdvajaju polove tokom puberteta...
Trobriendski ostrvljani dozvoljavaju njihovim dečacima i devojčicama
potpunu slobodu pristupa jedni drugima
počev od puberteta pa sve do punoletstva.
Malanovski ih je smatrao veoma srećnim i zadovoljnim narodom.
Bernadet, požuri!
Sistem dvojnog knjigovodstva je prava stvar za vas. Verujte mi, g. Hogan.
Nećete nikad zažaliti. Nikad.
Stigla si.
Nismo bili ovde od prošlog Božića.
Pravićemo zabavu za Dan zahvalnosti.
Lepo.
Šta radite tamo? Učite nešto?
Hoću da budem učiteljica. - Učiteljica?
Odlično. Znate, ja lično, cenim um.
Moj brat Čarli je veoma pametan momak. Proveo je par godina na koledžu.
Nije u pitanju samo um.
Nego kako ga koristiš. - Da, shvatio sam vašu misao.
Znate da sam vas ranije često viđao.
Sećate se parohijske škole u ulici Paluski?
Pre sedam, osam godina kosa vam je bila... -Upletena u kiku.
Izgledala je kao dugačko uže. Imali ste protezu na zubima...
i naočare.
Stvarno ste izgledali neuredno.
Sad mogu i sama kući. Hvala.
Nemojte da se ljutite. Samo sam se malo šalio.
Samo sam hteo da vam kažem...
da ste izrasli u lepu devojku.
Hvala. - Gubi se.
Ne sećate me se?
Prepoznala sam vas čim sam vas ugledala.
Po nosu?
Veoma zanimljiv film. - Misliš?
Hoćeš da odemo do Salivena na porciju pomfrita? -Neću, hvala.
Ali rekao sam tvojim roditeljima da ćemo ići.
Ima neki problem, Beni? - Da.
Ne želim da ljudi misle da smo ti i ja par jer nismo.
A ne želim ni da ti misliš da jesmo, jer nismo.
Ne osećam to prema tebi. Nema tu šta više da se kaže. Izvini.
Mislim da bi tvoj otac bio veoma razočaran da to čuje, Beni.
I ne verujem da si u poziciji da budeš tako ponosna i probirljiva.
Laku noć, Šone.
Koliko je prošlo od poslednje ispovesti? - Dve nedelje, Oče.
Kreni, dete moje.
Imala sam grešne misli u vezi mojih roditelja.
Oni hoće da idem na fakultet
ali hoće u isto vreme da ostanem malo dete.
A onda tu je i taj čovek za koga hoće da me udaju kako bi spasli posao.
On je odvratan, Oče... Nikad ne bih mogla da ga volim.
Ne znam kako ne mogu to da vide.
Volim ih, ali mi je užasno teško da ih poštujem.
Ima li još nešto drugo?
Imala sam nečiste misli.
Da li si padala u iskušenje?
Ništa mi od tog ne deluje primamljivo, stvarno.
Uopšte se ne radujem tome. Mislim, želim decu...
ali to je tako nemila rabota, slažeš se?
Ne znam. - Znaš.
Sećaš se kad smo videle Vilija Barnsa u šumi?
Dok se igrao sam sa sobom.
Imao je onu užasnu crvenu stvar.
Dobro, možda ako bi zaista volela momka.
Ipak znam šta hoćeš da kažeš.
Svrati do kućice. Možemo da je popravimo za vreme raspusta.
Mogli bi da napravimo zabavu. -Sjajno. Vidimo se u ponedeljak. -Vidimo se!
Izvoli, Beni. - Hvala, Tizi. -Hvala.
Zdravo, Džek. - Hej, Beni. Ovde živiš?
Da. Šta ti radiš ovde?
Oče, ovo je Bernadet Hogan. I ona je na fakultetu.
Drago mi je, Bernadet.
Hteo sam da posetim starog kolegu koji se ne oseće dobro.
Džek je bio ljubazan da me doveze. Dobro, Džek.
Par sati, rekao bih. Je l' to u redu?
Mogla bi toliko da izdržiš s njim? - Mislim da bih. Manje više.
Ovo je lepo iznenađenje.
Mora da je očajno biti lekar...
da pričaš s ljudima i saopštavaš im da umiru i da ne možeš da ih izlečiš.
Mislim da to ne bih podnela. - Ne. Ni ja.
Radije bih pobegao daleko od toga. - Ali ti ćeš biti lekar.
Znam. Zar to nije čudno?
I ne samo to. Gadi mi se da seckam ljude...
i gledam im utrobu.
Hvata me nesvestica čim ugledam krv.
Istina. Jednostavno se onesvestim.
Jesi li to rekao tvom ocu?
On kaže da je to prolazna faza.
Možda je u pravu.
To je divan poziv, samo ja...
Ne znam da li ja to imam u sebi.
Šta ti voliš da radiš?
Volim sport.
Ah, Beni. Jednostavno volim da se glupiram.
Ne verujem.
S tobom je tako lako razgovarati. Znaš to?
Imam osećaj da bih mogao sve da ti kažem.
Veoma si... stabilna, zar ne?
Jesam. Svako to primeti.
Stabilna. Noge k'o balvani kao kod junice iz Malingera.
Ne. Nisam to mislio.
Mislio sam...
da si to zaista ti.
Ti tačno znaš ko si, zar ne?
Pa, da. Naravno da znam.
Ja ponekad imam osećaj kao to skoro uopšte nisam ja.
Samo pokušavam to da budem nešto zbog drugih ljudi, znaš?
Sve skupa bio je to divan film.
Kad ona ispusti rukavicu a on je podigne i proba je...
tako pažljivo...
Kad bi probao moju rukavicu verovatno bi mu bila prevelika.
Šta to radiš?
Otprilike su iste. Vidiš?
Onda nije tako loše.
Nije tako loše.
Nekoliko nas se dogovorilo da skupa idemo na bal.
Onaj veliki na Hajbernijanu?
Da li bi ti išla? - Ja?
Stvarno?
Vrlo rado.
Ima mnogo toga što govori u prilog krupnih, nežnih devojaka.
Ima nešto lepo i nežno u izgledu one devojke.
Lepe oči.
Divna kosa.
Krasan osmeh.
Lepi zubi.
Ne promiče ti mnogo, zar ne tata?
Ne.
Džek Fouli me je pitao da pođem na fakultetski bal.
To je sjajno.
Idemo svi. Svi iz društva.
Rouzmeri, Šila Kehan.
U društvu smo sigurniji.
Pitao te je lično.
Učinio te je posebnom, Beni.
U redu je. Fino.
Ići ćemo svi zajedno. Biće sjajno.
Bože, šta ću obući? Nemam ništa u čemu ne izgledam kao kit.
Nemam ništa, tačka.
Možda ako budem gladovala od sad do subote...
Izgledaćeš divno.
Pogledaj ih samo! Nen, napravila si prevelik izrez.
Nisam. Rekla bih, baš kako treba. - Nije, nepristojno je. Zar neće ispasti?
Kad ih već imaš, pokaži ih. Ramena nazad i biće dobro.
O Isuse, Marija i Jozefe. Izgledam kao pramac broda. - Izgledaš sjajno.
Nemoj, Boga ti!
Lepa sam, zar ne? Sve tri smo.
Hvala, Nen. Vi ste sjajne osobe.
'Ajmo, devojke. -Hvala mnogo. Sjajno. Koliko ste rekli da treba?
12 šilinga. -Imate li da mi vratite? - Da, hvala. -Koliko si platio?
Dobro veče, dame. - Zdravo.
Šta vi radite ovde? Ne idete valjda na ples?
Ne, na moju veliku žalost.
Sajmon Vestvord, Nen Mehon.
Kako ste?
Uživajte na igranci. - Hvala. Hoćemo.
Zar nije baš kako bi trebalo da bude?
Savršeno je.
Tačno. Uživajmo u trenutku. Nen? Jesi za ples?
Da li bi htela da plešeš?
Rizikovaćeš, Beni? - Vrlo rado.
Baš je lepo, zar ne? Što smo svi zajedno izašli.
Hoćeš da znaš kako se to desilo?
Džek nije mogao da odluči koja mu se najviše dopada,
pa vas je pozvao sve. - Izgleda da se sad ipak odlučio?
Ne bih bio previše siguran.
Da li si ti znao koga bi pozvao, Eidane?
Da. Tvoju drugaricu Iv.
Pa zašto onda igraš sa mnom a ne s njom?
Zato što sam tako izopačena osoba.
Misliš da imam šanse tamo? Da li bi izašla sa mnom kad bih je pitao?
Možda. Ona ima vrlo ekscentričan ukus.
Ima nade za sve nas, Eidane.
Ima. Pazi sad. Komplikovani koraci.
Slatka, slatka sećanja koja si mi poklonila
Ne možeš izbrisati sećanja koja si mi poklonila
Uzmi jedan sladak i nežan poljubac
Dodaj jednu noć sreće
Jednu devojku, jednog momka
Malo tuge, malo radosti
Od tog se prave sećanja
Ne zaboravi zrak mesečine
Smotaj ga lagano u snove...
Da li ćeš jednom ućutati? Gubi se odavde!
Sviđaš mu se, Beni. Stvarno. Sve vreme je pričao o tebi.
Ma daj. Ako mu se toliko sviđam, zašto provodi sve vreme s tobom i Rouzmeri?
Moram da se suočim s tim. Zašto bi gledao mene?
Mogao bi ovde svaku da ima. - Ne, ne bi.
Za početak, ne bi mogao da ima mene.
Ne interesuje me Džek, ne na taj način.
Niti bilo koji od ovih momaka. Oni služe samo za vežbanje.
Ajde, Beni. Upropasti se.
Evo još jedne od vaših omiljenih.
Jesi dobro, Beni? - Idem samo do toaleta.
Hej, gde si pošla?
Baš sam krenuo po tebe. Jesi sad spremna za ples?
Baš ti je trebalo vremena?
Beni, izvini.
Nemoj da si tužna. Čuvao sam te za kraj.
Uvek čuvam najbolje za kraj. Istina.
Nemoj da se ljutiš, molim te. Ajde da igramo.
Ne smeš da me zamajavaš.
Znam da možda izgledam kao nosorog, ali sam stvarno veoma osetljiva.
Samo budi malo pažljiviji sa mnom
ili ću te spljoštiti.
Neću da te zamajavam, Beni.
Obećavam.
Ajde. Ajde da igramo.
Dobro jutro. Je l' to kuća Vestvordovih?
Da, gđo. Ko vam treba?
G. Viktor Čembrlen traži g. Sajmona Vestvorda.
Žao mi je. Nije ovde. - O, Bože.
Ovo je veoma hitno.
Znate li gde bi Ser Viktor mogao da ga nađe?
Mislim da danas ruča kod Hajberniana. - Bensone! Rufuse! Idemo, deco!
Mogli nešto kasnije da probate da ga tamo nazovete.
Hvala vam mnogo.
Dobar dan, g. Vestvord. Vaš uobičajen sto? - Da.
Ne.
Sačekajte.
Zdravo. - Zdravo.
Ručate sami? - Bojim se da je tako.
Moj tata je trebao da dođe, ali je upravo zvao da javi da neće moći.
Zašto u tom slučaju ne bismo ručali zajedno?
Hvala vam. To bi bilo lepo.
Ovo je čudesna slučajnost. - Zar ne?
Tebi mogu da kažem istinu.
Šta obično govoriš?
Ljudima uglavnom govorim ono što mislim da žele da čuju...
Naročito devojkama. - Ali ne i meni. -Ne.
Zaista. - Iskušaj me.
Pa...
Da li veruješ u Boga i Isusa i sve tome slično?
Da. A ti? - Da.
Jesi išao s devojkom do kraja?
Ne. Ne baš.
Nisam. Čak ni blizu?
Da li bi voleo?
Šta, sad? - Ne!
Nije to bila pozivnica. Samo sam tražila informaciju.
Odgovor je da, voleo bih.
Samo da nije smrtni greh.
A ti?
Ne znam.
Ponekad bi delovalo čudno da uopšte poželiš to da uradiš.
Smešno. Kao da ti neko drugi gura prst u nos i tako nešto.
A onda opet...
kad igraš, recimo, učiniti ti se kao naj...
Bože, crvenim.
Ne mogu da verujem da vodim ovaj razgovor.
Ne mogu ni ja.
To je sjajno, zar nije?
Da.
Jeste.
O, Bože.
Mislim da će biti problema.
Naša tela pripadaju svemogućem Bogu
baš kao što i naše duše pripadaju svemogućem Bogu.
Telo mlade žene bi trebalo,
kao i njena duša, da bude bašta za Isusa.
Sad se obraćam posebno
devojkama i mladim ženama ove zajednice.
A šta će biti?
Bašte za Isusa...
ili brodovi greha?
Odgovor leži u vama samima.
Ne mogu da ne razmišljam kako nije fer
da samo tako prebaci svu odgovornost na nas.
Eidan kaže da je njegov zadatak da proba da me zavede, a moj da ga sprečim.
Šta ti misliš, Nen? - Mislim da je to sve skupa glupost.
Sveštenici su to samo izmislili kako njima odgovara.
Ne misliš stvarno tako? - Mislim.
Ona francuska pisma što momci nose kako im devojke ne bi ostale trudne...
Zašto ih tako zovu?
Francuzi su takvi. Oni su uvek spremni za takve stvari.
Napravila si čudo.
Eiden mi je pomagao.
On je uradio uglavnom sve.
On je sve skupa sjajan.
Sad ćeš ovde da živiš? - Samo za vreme raspusta.
Da budem iskrena, malo se čudno osećam zbog toga.
Zašto?
Mama mi je ovde umrla, dok me je rađala.
Onda posle tog, moj otac.
Razmišljala sam da napravimo zabavu, malo da zagrejemo ovo mesto.
Ima struju. Mogli bismo da puštamo ploče.
Mogle bismo pozvati sve momke.
Da li si mislila na nekog posebnog, Beni?
Ne. Nisam uopšte. Zar ja?!
Ovo je bilo izuzetno ukusno, gđo Hogan.
Ne mogu da se setim da sam ikad video sočniju pticu.
Bogatstvo ukusa i miris...
sve skupa neodoljivo.
Hvala ti, Šon. Veoma ljubazno od tebe.
Ne, ne, vi ste ljubazni.
Pa sad, Šone, ne bismo mogli da te pustimo da gladuješ sam svake nedelje.
Sigurno, sad kad si praktično deo porodice.
Veliko mi je zadovoljstvo što to čujem od vas.
Mislio sam da bismo kasnije mogli da odemo malo na svež vazduh.
Tačno...
To bi bilo baš lepo za oboje.
Imao sam jedan veoma dug razgovor s tvojim ocem.
Stvarno?
O mogućem partnerstvu.
Moram da mislim na budućnost, znaš.
Moram da gradim svoj put.
Imam i ja svoj život.
Da, naravno da imaš, Šone.
Nadam se da će biti uspešan. Zaista.
Je l' otac razgovarao s tobom o tom?
Nije. Zašto bi?
To je vaša stvar. Nema veze sa mnom. -Ali ima, znaš.
Znaš da sam odlična prilika za tebe.
Kad bi se venčali... Ne mislim sad. Govorim o budućnosti.
Pa, tako bi se sve lepo povezalo, zar ne misliš i ti tako?
Ti i ja...
bi se veoma lepo slagali.
Znaš to? Zar ne, Beni?
Ne, ne bismo.
Ne želim da povredim tvoja osećanja, ali to zaista ne dolazi u obzir.
Misliš da nisam dovoljno dobar za tebe. - Nisam to rekla.
Vidi.
Ako već moraš da znaš, ja sam zaljubljena u nekog drugog.
A ko je on?
Taj neko drugi?
Ovo je kao u onim kućama u komunama. - Koje? - Ovo.
Znaš, u "Seksualnom životu urođenika".
Samo što su na Trobriendskim ostrvima zabave trajale šest meseci bez prestanka.
Šest meseci neobuzdanog seksualnog eksperimentisanja.
Zamisli samo. - To nije isto.
Oni nisu katolici. Ne moraju da idu na ispovest. -A ti ih se bojiš.
Ionako nisam sigurna da si sposoban za 6 meseci neobuzdanog seksa.
Ne bih imao ništa protiv da probam.
Društva regulišu ponašanje svojih članova na različite načine.
Vladavina zakona je najočiglednija.
Postoje i tradicionalna sredstva
u vidu srama i krivice.
Ostrvljani s Trobrienda su uspevali da žive veoma srećno
a da ne pribegavaju sramu i krivici.
U Irskoj,
kao što znate,
imamo i jedno i drugo.
I strah, naravno.
I strah.
O, Džek? - Beni. -Džek!
O, Nen. - Sajmone. -Nen.
Beni.
Sajmone. - Nen. O, Nen.
O, Nen.
Nemoj.
O, Sajmone! - O, Nen!
O, Nen.
Ne! Nemoj, Džek, molim te. Ne smemo!
Sajmone, nemoj! Molim te! Ne ovde i ne sada.
Beni. - Znam. Užas.
Gde onda? I kada? - Hoću da me odvedeš u neki lep hotel.
Ali kada? Ne mogu još dugo da čekam.
Nećeš morati. Može biti bilo koja noć, koja tebi odgovara, od 5. do 10.
U redu, pobedio si.
Šta moram da uradim?
Moraš da ga držiš u ruci...
60 sekundi.
U redu. Držaću ga.
Ali neću da ga drmusam! Razumeš?
Je l' to sve što ćeš skinuti? - Molim?
Ne.
Ne, samo sam, znaš...
Šta to radiš?
Mislila sam da bi trebalo...
Ovo mi je prvi put.
Ne smeta ti? - Nimalo.
Nikad ne bih pomislio.
Htela sam da to sačuvam za nekog ko je zaista poseban.
Oni Vestvordovi što imaju veliko imanje iznad Nokglena?
Pa, sad. Vidiš?
Šta? Ti i on? Šta ti misliš ko si ti?
Hoćeš da začepiš tu tvoju gubicu, glupanderu jedan?
I ti.
Hoćeš ga dovesti da nas upozna?
Da, tačno.
Mislim da to ne bi bilo pametno.
Poštovana Lavinia Ešmor, ćerka jedinica, Lorda i Lejdi Vilijama Ešmora.
Ima 28 godina. Neće biti suviše probirljiva.
Sudeći po njenoj fotografiji, ni njen suprug neće smeti da bude.
Gđica Filida Fut-Kremp od Seli Ouka.
Porodica poseduje lanac klanica. Dobrostojeći su.
Gđica Kendida Kruz.
Liči na džak krompira u sedlu.
Ali joj je otac napravio milione... sa šljunkom mislim.
Gđica Olivija Bejken-Beč.
U Englesku? -Samo na nedelju dana. Igramo četiri utakmice.
Voleo bih kad bi mogla da dođeš i pružiš mi moralnu podršku.
Nemoralna podrška bi mi bila još draža.
Nemoj.
Mogao bih da ti kupim nekoliko tih francuskih pisama.
Tamo se prodaju bez recepta.
Upravo tako. Jednostavno... uđeš u prodavnicu i tražiš.
Naglas.
Niko se ne uzbuđuje.
Zar to nije neverovatno?
Da ti donesem onda nekoliko?
Niko nas neće videti? -Neće. Sve je u redu. Niko ne dolazi ovamo.
Samo kaluđerice iz manastira, a one su od sedam uveče zaključane.
Šta si rekla Iv?
Nisi valjda mene pomenula?
Nisam je uopšte ni pitala. Ne verujem da bi Iv to razumela.
Ovo bi te moglo interesovati.
Uzeo sam prošle godine kad sam bio u Londonu.
"Umetnost bračne ljubavi" od Van der Kanta.
On je Holanđanin, ali je kvalifikovan medicinski savetnik.
Vidi.
Interesuje me da li bismo mogli da probamo...
nešto poput...
ovog.
Da li bi ti želeo, Sajmone?
Da, mislim da bih.
Samo ako i ti hoćeš.
Ko je onaj čovečuljak?
Zove se Mali Isus iz Praga.
Praga? Bože, kako ste vi ljudi čudni.
Nemoj tako da govoriš.
Šta? - Nemoj da govoriš "vi ljudi".
Ja nisam kao oni. Ja sam kao ti.
Izvini. Prosto sam mislio...
Ja sam kao ti. Ja nisam kao oni.
Mi nemamo ništa s tim glupostima.
Ja sam kao ti, zar nisam? Ja sam poput tebe.
Da, na jedan veoma važan način.
Na najvažniji način.
Da, možda.
A sad, dame i gospodo...
nemamo često priliku da vidimo ovako nešto.
Da li bi se neko usudio da kaže šta je uzrok smrti?
Tercijarni sifilis.
"Ne razumem to, doktore. Imao sam nekoliko otvorenih rana
ali su izgleda prošle same od sebe."
To je naravno bio prvi stepen.
Kasnije faze napadaju telesna tkiva.
Vidite ovde? Skoro je u potpunosti nestalo.
U to vreme... imao je jake bolove u mozgu.
Ako možete malo da se strpite,
otvorićemo ovom jadnom momku glavu testerom
i pokazaću vam šta sam mislio.
U redu je. Biće mi dobro.
Samo... Mrzim anatomiju.
Zašto ne kažeš ocu da hoćeš da odustaneš od kursa?
Ne bih mogao.
On nikad ništa ne govori o tome, ali...
znam da bi mu to slomilo srce ako odustanem.
Naravno, da ja to mogu.
Moram to da uradim Moram nešto da uradim kako treba.
Ovo je divno, Beni.
Jeste.
Nije trebalo, pored svog tog učenja.
Htela sam da se ti malo odmoriš.
I...
Htela sam s vama da razgovaram...
o mom eventualnom ostanku u Dablinu za vreme semestra.
Samo preko nedelje.
Pretpostavljam da ti ovde nije mnogo zabavno.
Tata, nisam tako mislila...
Ali volela bih da se više viđam sa prijateljima...
I mrzim to što moram da jurim na autobus bez obzira na sve.
Misliš na nekog posebnog prijatelja? - Da.
Džeka. Volim ga.
Otišla si na fakultet da učiš, ne da se zaljubljuješ.
Sad, ako je dobar dečko...
ako te zaslužuje, biće strpljiv.
Čekaće te.
Mama je u pravu. Čekaće, ako je od prave fele.
Kao prokleti Šon Volš.
Strpljivim laskanjem sebi obezbeđuje udeo u poslu.
Puzi oko mene u nadi da će me smotati da se udam za njega.
A onda će dobiti kuću i sve.
Ne znam zašto ste me uopšte pustili na fakultet.
Kao da ste me odveli na vrh planine, pokazali mi svet...
a onda me vratili nazad govoreći "To bi mogla da imaš
ti šašavo, ogromno, debelo stvorenje. Ovo je ono što možeš da imaš.
Nokglen do kraja života i brak sa prokletim Šonom Volšom!"
Pre bih se udala za prokletog guštera.
Da se više nikad...
nikad...
nisi obratila majci ili meni na ovaj način.
Ja imam dosta...
Zar nije dovoljno što ćemo se razboleti od brige za posao...
a da ne moramo još da slušamo ovo...
Ja sam završio s večerom.
Ne bih mogao da uzmem ni zalogaja više.
Opet ste ćutljivi?
Da.
Šone...
Danas se ne osećam najbolje.
Tako da bih, ako se slažeš, otišao kući ranije.
Ostavite slobodno sve meni. Imam sve pod kontrolom.
Da.
To je to.
Dobro.
Hvala ti Volter.
Ko je ta devojka? Izgleda kao filmska zvezda.
To je Nen Mehon. Mehonovi, građevinci.
Bili su u Nokglenu kad je Nen bila mala.
Ovo je velik znak poštovanja g. Hoganu
što je ovoliko naroda iz Dablina ovde.
To je sve skupa veoma zadovoljavajuće.
Rekli ste, Nen Mehon?
Da. Zašto pitate? Ne poznajete je?
Ne.
Ne bih mogao da kažem da je poznajem, gđice Meloun.
Samo imam osećaj da sam je već negde video.
Mislim da je ona prijateljica našeg otmenog g. Vestvorda.
Kako si se snašla u Dablinu? - Uživaš u studentskom životu?
Da. Svi ga vole.
Džek, osećam se tako grozno.
Poslednje što sam uradila je bilo da vičem i histerišem na njega.
Daj, Beni, molim te.
Nikad nisam znao devoku, tako dobru prema svojim roditeljima.
Tako je teško.
Mnogo me je voleo, znaš?
Uvek mi je poklanjao nešto...
ali uvek pogrešne stvari.
Stalno sam mislila, "Tatice...
zar ne bi mogao da uradiš jednu stvar u životu kako treba, bar jednom?
Vidiš? Uvek sam u srcu bila zla, nezahvalna devojka.
A sad je mrtav, Džek. Mrtav je.
Izvini. Odmah ću prestati.
Uvek je tako.
Svi su roditelji isti.
Ono što zaista žele je da budeš baš kao oni.
Sad ću morati da ostanem kući i brinem se o majci i radnji i svemu ostalom.
Ona je potpuno slomljena.
Neću moći da te viđam, Džek. Proći će nedelje i nedelje.
Nećeš uopšte moći da dolaziš u Dablin?
Ne, neko vreme. Biću u radnji svaki dan.
Mama nije spremna da je ostavim.
To mora da se uradi, Džek.
To je samo na neko vreme. - Znam.
Šone, jednostavno ne vidim zašto je posao išao tako loše.
Prodaja nije tako mnogo opala, zašto su prilivi onda tako niski?
To je zbog dvojnog knjigovodstva.
Ne može svako to odmah da shvati.
Beni...
Jesi li već razgovarala sa g. Dagenom...
o željama tvog oca u vezi budućeg poslovanja?
Sutra, Šone. - Dobro.
Biće sjajno kad sve do tančina bude sređeno, zar ne?
Onda ćemo moći da vidimo, šta dalje.
Zar nedeljni pazari ne treba da se slažu sa brojkama u bilansu stanja.
Otprilike je tako, kad dodaš i oduzmeš potraživanja. -Potraživanja?
Ono što je već tvoj otac uzimao iz blagajne u gotovini.
Može biti za gorivo, na primer.
Ili možda da ti kupi lep kostim,
baš kao taj koji sad imaš na sebi.
O dragi, g. Dagene.
Ovo je najgora moguća dilema. Ne znam šta da uradim.
Ako imate neke sumnje u vezi g. Volša ili partnerstva, molim vas da dobro razmislite.
Pravno, možete da uradite šta želite. Moj savet vam je da ne srljate.
Nećemo. Hvala. - Čuvajte se.
Hvala, g. Dagene. - Nema na čemu.
Ja samo mislim da Šonu Volšu ne treba da dozvoliš ni da prismrdi partnerstvu.
Ali ako je to bila želja tvog oca...
Uvek je govorio da bi želeo da može da plati Šonu više.
Nije bilo potrebe za tim ako se sam služio iz kase.
Smiri se, Beni.
Ne želim da verujem da je Šon takav.
Uvek je bio tako dobar...
Nije potrošio ni cvonjka na sebe ovih deset godina od kako je u Nokglenu.
To je tačno.
Interesuje me šta je uradio sa svim tim, mama.
Jednostavno znam da nešto muti. - Sad je dosta, Beni.
Jadni Džek. Nedostaješ mu, ali nema šanse da bude nevaljao.
Ne puštamo ga iz vida. -Naterali smo ga da ide s nama u bioskop, s Neni i Eidanom.
I plakao je. - Ne. Stvarno?
Bože, tako mi nedostaje.
Išla sam u manastir da se vidim sa Majkom Frensis. Znaš šta mi je rekla?
Neko noću ulazi u kućicu. -Ko?
Ja ne mogu u to da poverujem. Misle da su videle svetlo i dim iz dimnjaka.
Možda ima duhova. -A ne. Duhovi su suviše fini za Nokglen.
Tajni ljubavnici.
Dobro, ne mogu da lažem. To smo bili ja i Šon Volš iz radnje.
Bože! On liči na guštera!
Šta misliš kako gušteri vode ljubav? - Pokazaću ti.
Funtu i 11, gđo Bred. Ako mu se ne svidi naći ćemo mu neku koja mu odgovora.
Veoma lepo od tebe, Beni. Hvala ti. - Doviđenja. -Doviđenja.
Dobro se snalaziš, Beni.
Drago mi je što tako misliš.
Stiže dobar film u Paladijum ovog petka.
"Buntovnik bez razloga"
Koliko puta moram da ti kažem da ne nosiš tu zelenu kecelju svaki božji dan?
Imam utisak kao da živim u nekoj bolnici.
Nejsi, idiote jedan, vidi sad šta moraš da uradiš.
Ako ne skineš taj kez s lica, ja ću ti ga skinuti.
Isuse, to je užasno.
Jesi sasvim sigurna? - Jesam. Kasni mi dva meseca.
Dobila sam rezultate jutros.
Čudni su putevi gospodnji, pretpostavljam.
Isuse, ovo je užasno.
Ne mora da bude, zar ne?
Ne, u pravu si.
Bože, ti si svarno posebna.
Ti si divna devojka. Nikad nisam upoznao neku poput tebe.
Odlično.
Stvarno nisam ni pomišljala da se to može desiti. -Niko nije.
Jadna moja draga.
Ja ću se pobrinuti za tebe. Nije ovo kraj sveta.
Sad slušaj. Ovo sam dobio od veoma bliske prijateljice.
Neko koga si u stvari upoznala ali nema svrhe da je imenujem.
Rekla je da to uopšte nije strašno.
To je u Engleskoj, naravno, ali bolje što je tako.
Ne treba da se brineš za pare.
Dozvolićeš mi da pokrijem sve troškove. Insistiram na tome.
Hoćeš da ga se otarasim. - Naravno. Nego šta?
Mislila sam da ćemo se venčati.
Moraš da razumeš. To ne dolazi u obzir.
Mislila sam da me voliš.
Stalno si mi govorio da me voliš.
Pa, i jesam. Mislim volim te toliko...
Mora da si shvatila, moram da se oženim zbog para.
Izgubićemo kuću. Cela porodica će propasti.
Nisam u prilici da te oženim, ma koliko to želeo.
Ne, nisam to shvatila, Sajmone.
Bila sam glupa i naivna. Sad to vidim.
Ne mogu to da prihvatim, Sajmone.
Ja sam katolkinja. Ja tu ništa ne mogu. Ne bih mogla da ubijem moju bebu.
Isuse, vi ljudi!
Uzmi za svaki slučaj.
Pokajnički novac.
Je l' ima pokriće?
Zbogom, Sajmone.
Nen!
Bilo je lepo.
Znam.
Ti si stvarno običan podlac. Svestan si toga.
Nen, bićete kod kuće za čaj? - Neću.
Izlazim.
Jesi za piće, Nen? - Možda kasnije, Bil. Tražim nekog.
Zdravo, stranče. - Nen! Šta ti radiš ovde?
Tražila sam Iv i Eidana.
Ali nema veze, umesto toga našla sam tebe.
Mislim da te dosad nikad nisam videla samog.
Dobro.
Mislila sam da je večeras drugarsko veče ragbi kluba. -Baš o tome se i radi.
Pokušavao sam da nagovorim Beni da dođe, ali nije mogla...
ili nije htela.
Misliš li da bi uspela da dođe da joj dovoljno stalo, mislim...
Neće joj majka doživeti nervni slom ako je neku noć ostane sama?
Ili sam nepravedan?
Mislim da oseća da njena majka sad ima samo nju...
Da joj je jedino dete. Ipak je šteta.
A da ja pođem s tobom?
Zar to ne bi bilo lepo?
Da.
U redu.
Možda će biti malo nepristojno.
Ti ćeš paziti na mene. S tobom se osećam sigurno.
'Ajde, bre. Biće sjajno. Razveselićemo jedno drugo.
Šta to radimo?
Ugrej me.
Dodirni me.
Pobogu, Nen.
Nikad nisam želeo da se ovako nešto desi.
Nemoj da kriviš sebe.
I ja sam kriva koliko i ti.
Samo nas je ponela situacija.
Ovo nema veze s tobom i Beni.
Samo mi znamo, a mi ne moramo nikom da kažemo.
I ne mora nikad više da se desi.
Ali bilo je lepo, Džek.
Ne, ništa posebno.
Izvinite što sam vas uznemiravala.
Da li bi mu samo rekli da sam zvala? - Naravno da hoću, Bernadet.
Šta se dešava? I dalje ne možeš da se makneš iz radnje?
A kako ti je majka sada?
Reci joj da mislimo na nju.
Hvala. Doviđenja.
Znači, kad nešto prodamo stavimo recku ovde pozadi
i stanje će se slagati s kasom.
To je to, gđo Hogan. Iz cuga ste shvatili.
Džek? Mogu ponovo da krenem na predavanja.
Mami je mnogo bolje, ona će preuzeti prodavnicu. Zar to nije sjajno?
A Iv će napraviti još jednu zabavu, pa nadam se da ćeš doći na nju.
Znaš, malo sam razmišljala o tebi i meni i...
Mislim da sam promenila mišljenje u vezi nečega.
Ne mogu da ti kažem preko telefona, ali mislim da će ti se dopasti.
Nisam te pustila da dođeš do reči. Vidimo se onda sutra?
Gde ćemo se naći?
Sačekaću te kod autobusa.
Beni, i ja imam tebi nešto da kažem.
Šta je bilo?
Ajde da se sklonimo odavde.
U pitanju je Nen.
Ona je trudna. - O, Bože.
Jadna Nen. Je l' mnogo uznemirena?
Poludela je od brige.
Zar to nije neverovatno?
Ona je poslednja na koju bih pomislila.
Je l' znaš ko je momak?
Beba je moja. Venčaćemo se.
Za sve sam ja kriva. Ti kriva?
Da. Jer je želeo da ja to uradim s njim.
I ja sam to isto tako želela.
I skoro da smo to i uradili, mnogo puta.
Da smo mi to uradili, sad bih ja imala bebu, a ne Nen.
Baš me briga šta sveštenici govore! Trebalo bi da radimo ono što osećamo!
Misliš, kao Džek. Sad je sigurno zadovoljan?
Nije, on voli mene. Rekao mi je. Ne voli nju.
Oženiće je samo zbog bebe.
Jadni Džek. - Beni, za ime Boga!
On ti je bio dečko! Ona ti je bila drugarica!
Zašto nisu mogli jednostavno da ostave jedno drugo na miru? -Ne znam.
Ni oni ne znaju.
To ne liči na njih. To ne liči ni na jedno od njih.
Možda im je neko stavio nešto u piće. -Beni, daj uozbilji se.
Više nikad neću reč progovoriti s Džekom Foulijem...
A ona, ako mi samo priđe blizu, ubiću je! Hoću!
Šta ću ja sad da radim?
Ja ću ti reći šta ćeš da radiš.
Stegni zube. Nemoj nikad da im dozvoliš da vide koliko su te povredili.
Sad je malo kasno za to.
U redu. Pokušaću.
Da nazdravimo srećnom paru!
"Čovek iz Vikloua namamio komšijsku lasicu."
Eidan. -Šta je? - Neko se koristio našom kućicom.
Ovim su palili vatru.
Ovo je od 4. marta a ja ovde nisam palila vatru od februara.
Bili su veoma uredni, ko god to bio.
Nisu provalili.
Mora da su našli ključ. Pretpostavljam da su je samo koristili.
Ovo je greška.
Biće zabavno. Veruj mi.
Ti si zvezda, Džek. Oni odobravaju sve što ti uradiš.
Zdravo, Džek. - Zdravo.
Zdravo, Beni. - Zdravo.
Kako ti je majka? Kako je u radnji?
Dobro, hvala.
A kako si ti?
Jesi dobro? - Dobro sam.
Nisam mislila da ćeš doći.
Malo je iznenadno. Izgleda da je prerano.
Ne brini.
Dobro sam.
Gde je Iv? - U kuhinji je.
Nisi pomislila kakva je to drskost bila?
Donela sam ti poklon, Iv.
A to će sve da ispravi, zar ne?
Samo sam mislila da će ti se svideti... kao ćup ili za cveće.
Uvek sam razmišljala da ovde fali jedan, ali nikad...
Kad? Kad si to razmišljala?
Molim? - One stare novine u ložištu.
To si bila ti.
Ti si dolazila u moju kuću.
Čekaj. - Ne, ti stani!
Znala sam da to nisu bili duhovi.
Znala sam da je neko bio ovde. To si bila ti.
Mnogo pre Džeka. O, Bože, sad mi je sve jasno.
Iv, molim te. - Hoćeš ti reći Džeku, ili ću ja?
Šta da mu kažem? - To si bila ti, zar ne?
Ti si bila ovde.
I Sajmon Vestvord. Zar ne?
O tome je Šon Volš govorio na sahrani.
Video je tebe i Vestvorda, ovde!
To je njegova beba, ta koju nosiš, zar nije?
Svako ti je mogao reći da te taj ljigavi skot neće oženiti.
Pa si onda morala da ukradeš Džeka svojoj najboljoj drugarici! Zar nije tako?
Nisi ni svesna šta si uradila. Slomila si srce Beni!
Volela bih da mogu da te povredim! - Smiri se. -Ne, neću da se smirim.
Ono što si uradila... - Ona je luda! Džek!
Mislim da se neko se povredio.
U redu je, Nen.
Je l' joj pozlilo? - U redu je.
U redu je. On će se pobrinuti za nju.
Evo ti, Džek.
Pogledaj joj ruku. - Podigni je.
Sve je u redu, Nen. O, Bože.
Ajde da je odvedemo u bolnicu.
Je l' ti se sviđa nešto od tog?
Ne, ne, samo napred. Samo dobro pogledaj.
Mora da umireš za tim...
Sad kad ti se dečko odlučio da bi rađe da tuca tvoju najbolju drugaricu.
Vreme i mesto. Mislim da si me pustila dovoljno dugo da čekam.
Šone, nemoj biti glup. - Nisam ja glup.
Zar ne znaš da je ovo moralo da se desi?
Moja greška je bila što sam bio previše strpljiv.
Naravno, činim ti samo uslugu.
Nema ih mnogo koji bi te sad uzeli.
Ali uvek sam bio zainteresovan za tebe, Beni.
Skini se, Beni.
U redu je.
Zaključao sam prednja vrata. Niko nas neće... prekidati.
Ajde, Beni.
Nemoj da se stidiš.
I ja hoću ako ti hoćeš. - Jesi poludeo?
Skidaj se odmah!
Sklanjaj se!
Sklanjaj se s mene!
Isuse!
Šta je ovo, Šone?
Ovo je tvoje dvojno knjigovodstvo?
Dugovao mi je te pare, svaki peni.
Za platu, koju mi je tvoj otac davao, ni pseto ne bi radilo.
Verovao ti je, a ti si ga na njegove oči potkradao.
Nikad nisam ni peni od toga potrošio. Čuvao sam to za nas.
Kako se usuđuješ! Gubi se odavde pre nego što pozovem policiju!
Oženio bih te, Beni...
a nema ih mnogo koji bi to rekli, takvu debelu kravu kao što si ti...
čak iako vredim deset puta više od tebe i cele tvoje familije zajedno.
Sad te ne bih ni pipnuo.
Daj mi stotku i kvit smo.
Evo ti, uzmi.
Sve preostale putnike za Englesku, molimo da se upute na izlaz dva.
Nije trebalo da dolaziš.
Mislim, drago mi je što jesi, ali ovo više nema veze s tobom.
Ne volim da te gledam kako ovako odlaziš.
Pogledaj u kakvom si stanju. - Mi žene smo čvršće nego što izgledamo.
Izvini, Džek.
Bila sam očajna.
Molimo sve putnike za Englesku da se odmah ukrcaju na brod.
Pozdravi mnogo Beni.
Hoćeš da odeš nazad, mama?
Izvolite, gospodine. Mogu li da vam pomognem?
Vidi, Beni. Znam da nemam prava da od tebe očekujem bilo šta.
Ne, nemaš.
Samo sam hteo da znaš...
Desila se ta stvar sa Nen. - Neću ništa da znam o tome.
Mislim kad sam zaustavio krvarenje.
Kad sam shvatio da sam joj spasio život...
da je mogla da umre...
Samo sam mogao da mislim na to, koliko sam zahvalan što sam mogao to da uradim.
Nije mi bilo nesvestica i mučnina. Bilo mi je dobro.
Odmah sam znao da je to ono što želim da radim do kraja svog života.
Pa, drago mi je zbog tebe.
A druga stvar je...
Volim te.
Nju nikad nisam voleo.
Ti to znaš.
I ako me hoćeš...
Želim da se oženim tobom.
Boni, ti si ona prava.
Ne bih mogao da volim nijednu drugu.
Da me oženiš?
Da. - A... zašto bih ja to želela?
Pretpostavljam da sam sve upropastio.
Beni, žao mi je.
Želim sve to da ti nadoknadim... i hoću, ako mi to dozvoliš.
Misliš da bi mogla opet da me zavoliš?
Ne. Mislim da ne bih.
Lažem.
Mogla bih opet da te zavolim, ali nisam sigurna da želim.
Slomio si mi srce...
i ja više nisam ona ista osoba koja sam nekad bila.
Stoga ako si ozbiljan
moraćeš ponovo da me upoznaš ovakvu kakva sam sada i...
ja ću morati da upoznam tebe takvog kakav si sad.
A onda ćemo videti.
Džek je govorio istinu.
Tokom sledeće godine, posvetio se svojim studijima medicine kao manijak.
A isto tako se posvetio i meni.
Na jesen sam se preselila u Dablin i delila sam stan sa Iv... a na fakultetu,
moj esej o obredu parenja irskih katolika u odnosu
na one trobriendskih ostrvljana je prouzrokovao pravu uzbunu.
i ukazalo mi na moje buduće zanimanje kao pisca.
I polako...
kako smo Džek i ja provodili sve više i više vremena zajedno...
izgleda da sam se opet zaljubila u njega.
Jedno popodne, našli smo se opet pred Ivinom kućicom.
Šta tražimo ovde? - Ulazi.
Oprosti mi, Oče. Zgrešila sam.