Торі Фредеркінг повернулася.
Батьки відправили її на літо до Європи,
це був подарунок на випуск, але вона повернулася.
Її бачили в торгівельному центрі тричі.
Метте, чхати я хотів на Торі Фредеркінг.
Мене цікавить он та, вона ідеального віку.
- Друже... - Татусеві подобається.
Знаєш що? Зосередься. Я говорю про Фредеркінг.
Це ти зосередься, ясно? То було в 10-му класі,
тобі кинули виклик посидіти з нею в шафі.
Це були сім хвилин у раю, у буквальному розумінні.
Коли ми вийшли з шафи, вона сказала всім присутнім, що я...
- ...відпадно цілуюся. - Відпадно цілуюся.
- Правда. - Але ти її не цілував.
Ти сім хвилин сидів, заціпенівши зо страху, і не рухався.
Знаю. Саме тому вона така класна.
Коли я вийшов із шафи, усі почали дражнитися, що я закляк,
а вона збрехала і сказала, що я відпадно цілуюся.
- Це вона добре придумала, еге ж? - Просто супер.
Боже, я чую цю історію ще відтоді, як ми вдвох сиділи в материній матці.
До речі, ти після того насмілився запросити її на побачення?
- Бо я не пам'ятаю. - Ні, але лише тому, що я...
- ...не мав нагоди. Не роби цього. - Не мав нагоди. Не роби цього.
- Гей. - Гей.
- Облиш. - Облиш.
Звідки ти завжди знаєш, що я скажу?
- Чорт! - Чорт!
Ви мене лякаєте цими близнюківськими штуками.
Дивись і вчись, брате. Я йду.
Око тигра, приятелю.
Око тигра.
- Щось мені це не подобається. - Ні, нічого не вийде.
То ви любите музику?
Ненавиджу.
Постріл і промах. Постріл і промах.
Тільки не про книгу, Баррі.
Ні, ні, ні, тільки не ''Мистецтво війни''. О, Господи.
Ви читали ''Мистецтво війни'' Суна Цзи?
А я читав.
Чудова книга.
Дам вам свій номер.
Я вам її позичу. Передзвоните, коли захочете.
І ми разом вип'ємо, ну, не знаю, пляшку холодного білого вина.
Чорт забирай!
Я вільний у суботу.
Подзвоніть.
СТАРША ШКОЛА ''ШЕРМЕР'' ВИПУСК 84-ГО РОКУ
МАЙБУТНЄ НАЛЕЖИТЬ ВАМ!
Любий Метте, вдалого тобі літа! Торі
ПОВЕРНЕННЯ ДОДОМУ
Найкраща усмішка
Найрозумніші
Королева випускного
Виграйте заради Гіппера.
ВИПУСК
- Привіт, Торі! - Привіт, друзі!
Ух ти.
Цей горбатий кит проплив просто поруч зі мною.
Я ще ніколи так не лякався.
От тоді до мене дійшло. Ось що я хочу робити в житті.
Ось що я хочу показати іншим.
Тому в ту ж мить, коли я повернувся в Лос-Анджелес - бум!
''МІНТ ТРЕВЕЛ''
Я відкрив ''Мінт Тревел''.
- Ти що, власник? - Так, чувак.
Пішов у банк, узяв кредит. У се стало на свої місця.
А ти як? Я думав, ти вступив у...
- МІТ. - МІТ.
Так. Щойно випустився. Але я його зненавидів.
Суцільні теорії й машини.
Я наче був на швидкісному шосе з рухом в один бік.
Я казав: ''Зупинімось перепочити, будь ласка''.
То це зупинка для перепочинку?
Так, це все тимчасово.
Знаєш, чим тобі варто зайнятися? Подорожувати.
Побачити світ, знайти власного горбатого кита.
Приходь до мене, згода?
Серйозно, зараз не сезон.
У сі на роботі чи в школі. Метту саме час засяяти.
Бережи себе, друже.
Гарного дня.
Перепрошую.
Ой, пробачте.
Ми, часом, не знайомі?
Навряд.
Ні, знайомі. Я звідкись тебе знаю.
- Ти вчився в ''Шермері'', так? - Атож.
- Так. - Мабуть, звідти.
- Так, мабуть. - Дивно.
Власне, я думаю, що ти був у моєму класі.
- Що? - Так.
Ти той дуже розумний малий.
Ти вигравав нагороду за відвідуваність, щороку.
Так.
Це я, Торі.
Метт Френклін.
Я ж знала, що звідкись тебе знаю.
Класно.
То ти... Що поробляєш?
Я вчилася в університеті Дюк. Закінчила з червоним дипломом.
Так, а тоді мене нагородили стажуванням в ''Дрексел Бернем'',
тому я знову переїхала сюди.
Це інвестиційний банк.
- Я знаю, що це. - Я...
- Не хотіла тебе... - Ні, ні, усе гаразд.
Просто я в тому самому бізнесі, тому...
- Правда? - Так.
А ти де працюєш?
У ''Голдман Сакс''.
Цікаво. Я й не знала, що в них є офіс у Лос-Анджелесі.
Атож, дивно.
Багато хто про це не знає.
Я займаюся поглинанням японських компаній.
То ти йдеш сьогодні на вечірку до Кайла Мастерсона?
Не знаю.
Варто сходити. Торік було непогано.
Ходять чутки, що сьогодні хтось покотиться у М'ячі.
- Де ж вони? - Дивно.
Агов?
Знаєш що? Візьми його. Так. Просто візьми собі. Ось.
Я заплачу, коли цей телепень повернеться.
Чудово. Дякую.
То, може, побачимось увечері...
Тері?
- Торі. - Точно. Торі. Вибач.
- Баррі Нейтан. - Чувак, ти не повіриш,
хто щойно був тут. Торі Фредеркінг.
Підбийте підсумок.
Схоже, вона зі мною фліртувала.
- Чесно, я це відчув. - Це вкрай малоймовірно.
Ви можете запропонувати щось краще, босе?
Вона сказала, що мені варто піти на вечірку до Кайла Мастерсона.
Ось воно. Я нарешті отримав свою нагоду.
- Зрозуміло. - Ми йдемо на цю вечірку.
Я нарешті візьму в неї номер телефону.
Так, це все, що ви хотіли мені сказати?
А, так, що ти знаєш про інвестиційні банки?
- Нічого. - Про валюти?
Нічого? Це неприйнятно.
Тут треба бути гнучкішим, босе.
У цього хлопця щойно народилося друге немовля!
А, ти намагаєшся щось продати.
Піхва, піхва, піхва, піхва, піхва. Піхва.
Щасти тобі. Ми заїдемо за тобою о 1 7.00.
Добре. Ні, я це зроблю!
Я заплачу з власної зарплати, чорт забирай!
Добре! Ні, дякую! Завжди радий!
Завжди, матір вашу, радий!
Пробачте, що ви стали свідком...
Стівене.
Той виродок не поступається, але...
Це щойно спало мені на думку, ось що я зроблю.
Знижу ціну на три тисячі.
Ваш бос стоїть у вас за спиною.
І я не ведуся на ваші брехні, Баррі.
Чи на ваш седан.
Я дурень, я дурень, я дурень. Дурень.
Знаєте що?
Заради вас, виродки, я не вступив у коледж!
О, чорт.
- Заводь! - Боже.
- О, Господи. - Пішов ти!
Отже, тату, сьогодні хтось покотиться у М'ячі.
Сонечко, ніхто не катався в ньому, коли я був малим,
і ніхто не покотиться в ньому сьогодні.
- Не знаю. - Як справи у твого тата, Баррі?
Його вихід на волю відклали десь на півроку,
і його це засмутило.
Я й досі не розумію, чому тебе звільнили.
Сім років мого життя, Ліббі. Вони вкрали мою молодість.
Дивися на це так, Баррі. Принаймні ти спробував.
Ти досягнув мети.
Підкотив рукави й узявся до роботи.
Бачу, традиційне вечірнє катування у повному розпалі.
Метью. Ми ж домовлялися.
Ти сказав: ''Дайте мені це літо, розібратися, що до чого''.
І вгадай, що сталося? Літо скінчилося.
Я хочу почути твій план.
Тату, мабуть, мій план - і далі працювати в ''Санкоуст'',
доки я не зрозумію, чого справді хочу від життя.
Чому б тобі не знайти тим часом роботу інженера?
Синку, просто ми вважаємо, що в тебе є потенціал.
Ти можеш стати ким завгодно. Навіть космонавтом.
Проблему вирішено. Я просто стану космонавтом.
Я сплатив чверть заощаджень у МІТ не для того, щоб ти був продавцем.
Побачимось вранці. Мені час іти на роботу.
Метте!
- У се гаразд? - Я подавала заяву в Кембридж.
Нічого собі.
- Нарешті ти це зробила. - Я не хочу відкривати.
- Чому? - Бо боюся, дурню.
- Хочеш, щоб відкрив я? - Ні! Ні!
- Метте, ні! Годі вже! Не треба! - Думаю, треба.
Венді.
- Ти їдеш в Англію. - Я не знаю. Не знаю.
- Я навіть не знаю, чи поїду. - Чому?
Не знаю, чи поїде зі мною Кайл.
У вівторок ми перебираємось на власну квартиру.
- Він приїжджатиме. - Його тато дає йому всі права...
Йому треба почути нову мову. Відкривай уже.
Я подала заяву просто щоб подивитися, чи зможу вступити.
Так, Венді. Ти знаєш, що я не люблю робити тобі компліменти?
Так.
Я читав твої оповідання. Вони вражаючі.
Сама знаю.
Відкривай. Відкривай. Відкривай.
- Та відкривай уже. - Ні!
- Добре. Добре. - Ні, не відкрию. Не зараз!
Ні, сьогодні я просто хочу розважатися.
Метте. Нікому не кажи. Пообіцяй.
Можеш мені довіряти.
Я ж працівник ''Голдман Сакс''.
Щасти тобі з цим.
Так, ось. Нельсон Мандела. ''Фіолетовий дощ''.
Торі Фредеркінг Може стати знаменитою
- Віндсерфінг. Віндсерфінг? - Віндсерфінг?
Що я роблю?
Я ніколи не доб'юся цієї дівчини.
Гей, гей, гей. Сьогодні я не хочу чути таких розмов.
Ясно? Ми давно знайомі?
- З п'ятого класу. - З п'ятого класу. Саме так.
У тебе зараз усе чудово.
Поглянь на себе. Ти найрозумніший хлопець з усіх, кого я знаю.
У сі твої прищі пройшли.
- Так. - Слухай.
Ти вже займався сексом.
- Так. - Так.
Я буду поруч із тобою на кожному кроці.
Ти це зробиш, Метте. І зробиш добре.
Ти дістанеш телефон цієї кралі.
Чудово сьогодні попрацювали, хлопці. Дуже вам дякую.
Молодці. Я вам дуже вдячний.
- Привіт, Кайле. Кайле! - Привіт.
У вімкніть світло. Подивимось, як це виглядає.
Гей, дивіться, я провчу це стерво!
Хлопці, випийте пива. Ви вже не на роботі. Розслабтеся. Молодці.
Супер! Саме це я й маю на увазі.
У нас тут вечірка чи що? У вімкни ту кляту музику, білий хлопче.
Якби не мій гіпс, я б вас провчив, малі сучки.
От чорт!
- Я не можу приїхати цією машиною. - Чому?
Фредеркінг не любить оранжевих машин.
Овва! Це пляшка з мого випуску в МІТ.
Облиш, я зберігав її для якоїсь особливої події .
Особлива подія - що я ще ніколи не пив так багато і так швидко.
- Послухай. У тебе все буде добре. - Гей!
Мене сьогодні звільнили, ясно тобі?
Звільнили.
Я не вчився у коледжі, де цілий день пиячать і цілу ніч трахаються,
а ви, виродки-близнюки, вчилися.
А сьогодні я компенсую!
На цьому світлофорі поверни праворуч.
Чому?
Повертай праворуч!
Пробач.
Я в цьому участі не братиму.
Так, Баррі, я не зовсім розумію, як таке може зійти нам із рук.
У мене є ключі. Я знаю всі коди сигналізації .
У се майже законно.
Майже.
Якщо хтось з'явиться, просто посигналь.
- Вас зрозуміла. - Ходімо.
Дж. Вернер ''JWІ''
Слухай, Баррі, я не хочу провести цю ніч у тюрмі,
роблячи якомусь білому пахану мінет зі сльозами на очах.
Цього не станеться, Метте. Ти не заплачеш.
Слухай, Майку, цей довбаний менеджер, який мене звільнив,
тримає ключі від ''мерседеса'' у своєму довбаному столі.
Давай, давай, давай.
- Не знаю, друже. - Що?
Пізніше ми повернемо тачку, ніхто й не помітить.
Не знаю. Що, як нас хтось побачить? Може, тут є камери відеонагляду.
Метте. Годі думати, ясно? Сьогодні ми лише робимо.
- Вимкни сигналізацію. - Легко.
Чорт!
Вони змінили коди сигналізації . Ті виродки мені не довіряли.
Цікаво, чому.
О, Господи! Хай йому трясця! Чудово!
- Ти, боягузе! Ану повертайся! - Облиш!
Опусти верх. Опусти верх.
Як він це робить?
Прокатаємось?
- Якого... Чорт забирай! - У крали машину!
Ми вкрали машину!
Баррі, щоб тебе. Неймовірно.
Я ще ніколи не водив ''Мерседес 560SL'', Метте.
Мені ніколи не дозволяли.
- Може, варто вже її повернути. - Ні.
Сьогодні тобі потрібна ця машина, Метте.
Сьогодні вона тобі потрібна.
О, Боже.
Як думаєш, у твого довбаного боса є тут гребінець?
Оце так...
Ти що, дурень?
Навіщо пхати туди пальця?
Не знаю.
На смак, як аспірин.
У мене язик занімів.
Щоб вас, Баррі! Це був відпад! Фантастика!
Господи.
О, Боже!
- Сонечко! - Чувак у модних штанах!
Привіт, як життя, переможці?
Привіт, то як, ви вже трахнули одне одного?
- Що? - Що?
О, чорт, Метт! Метт Френклін! І...
Твій приятель, з яким ти завжди тусуєшся.
Як справи? Ви ж не буваєте на таких вечірках.
Отже, це і є той М'яч.
Власною персоною, реальний, через супутниковий зв'язок.
Ти ж знаєш, ні через який це не зв'язок.
- Він тут. - Так. Це зрозуміло.
Навряд чи він знає, що означає ''через''.
- Чи ''супутниковий''. - Ні, пішов ти. Годі. Я тебе ненавиджу.
Венді, піднімайся сюди! Давай, мала!
Тягни сюди свій гарненький задок і поцілуй мене.
Будь обережна.
- Привіт. - Привіт.
Ой, пробач.
Добре, Метте. Поділися з усіма.
- Нічого. - Та давай.
- Що? Що? Що ти казав? - Схоже на самогубство.
Облиш, тобі просто це не подобається,
бо М'яч уособлює яйця, яких у тебе нема.
Кайле.
Це що, ота мет-о-фора?
- Метте! - Венді. Ні, я відповім. Так.
Так, це метафора.
Отже, М'яч -
це яйця.
Так.
Прикольно.
- Це... - Точно метафора. Я його зрозумів.
О, Боже! Знак оклику!
Метт Френклін!
Нікуди не йди.
Гарні окуляри, виродку!
- Фредеркінг щось не видно. - Ні.
У мене відчуття, наче я знову в 10-му класі. Покладу це на лід.
Здоров, Френкліне.
- У низ дивись, Хане Соло. - Чорт!
- Карлосе, що з тобою сталося? - 67 помножити на 365.
- Ти в інвалідному візку. - Відповідай.
24 455. Що сталося?
Та просто лінь ходити. Ні, жартую.
Мене збив п'яний водій відразу після випуску, але...
Не плач за мною, Аргентино.
У се не так погано. У мене краща парковка. Море дівок.
Тепер я недолюблюю пагорби, але нехай.
А ти чим займаєшся? Будуєш реактивні літаки?
Ні, працюю в ''Голдман Сакс''.
Ні, не бреши. Ти не можеш там працювати.
Чого ж, працюю. Займаюся поглинанням азіатських компаній.
Смішно. А знаєш, де працюю я?
У ''Голдман, матір його, Сакс''. Ти там не працюєш.
- Ти працюєш у ''Голдман Сакс''? - Ще й як працюю.
Думаєш, я дозволю каліцтву стати мені на заваді?
Щоб грати на біржі, ноги не потрібні.
Я сказав, щоб грати на біржі, ноги не потрібні!
Я роблю те, що хочу. Здійснюю свою мрію.
- Що, з'їв? - Ти ж наче хотів грати в бейсбол.
Пішов ти, Френкліне.
Слухай, ти знаєш Торі Фредеркінг?
Так, знаю.
Якщо побачиш її , покажеш їй це?
- Скажи, я працюю в ''Голдман Сакс''. - Овва.
Жалюгідно, чувак.
Ще й не спрацює. У нас нема офісів в Лос-Анджелесі.
Про це знає кожен, у кого є мозок. Головний мозок.
Тоді просто не видавай мене.
Так, я подумаю,
якщо не буду з кимось спати.
Коли я з кимось сплю, не можу думати ні про що інше.
Хай там як, розмови з тобою мене засмучують.
Чим ти взагалі займаєшся? Я думав, ти вступив у МІТ.
Я працюю у магазині відеозаписів ''Санкоуст''.
Ух ти.
Мої вітання?
Мама з татом, мабуть, раді.
Поїду я. Оціни. ''Місячна хода''.
Ви можете відійти? Я тут, у біса, намагаюсь веселитися.
А там стоїть Кайлова навіжена бабця, і каже, от послухайте:
''Не знаю, трахаєтесь ви чи тонете. Так чи інакше, не даєте мені спати''.
Так незручно.
Наступного дня тато відводить мене вбік.
І пропонує допомогти з першим внеском за квартиру.
Так, тому виходить, ми трахом проклали собі шлях на ринок житла.
- Але це правда. - Буквально.
- Здоров. - Привіт.
Так. Отже, ми переїжджаємо туди у вівторок,
але це чудово, бо там є джакузі...
Просто краса.
Привіт, я вже не витримую. Хочу нюхнути трохи кокаїну.
Як це - ти не витримуєш?
- Я хочу нюхнути кокаїну. - Ні.
- Чого ти не витримуєш? - Того, що не нюхаю кокаїн.
Так, Баррі, ми не вживаємо кокаїн.
По-перше, мій тато - коп.
По-друге, я окреслюю свої межі,
і в ці межі не входять важкі наркотики.
- Дай мені той пакетик. - Ні.
Дай пакетик, інакше не дам ключі від машини.
Гаразд, легше, пика зі шрамом.
Оце - сигналізація.
- Торі Фредеркінг. - Рік Херрінгтон!
- О, Боже! - Як життя?
Чудово.
Вау. Ти просто...
Ух ти. Добре. Добре.
- Привіт. Як справи? - Привіт. О, Боже.
- Добре. - Як життя? Радий тебе бачити.
Як справи?
Добре, ми пакуємо речі. Наступного тижня з'їжджаємось...
- Купили квартиру. - Так, мала, розкажи їм, як.
Четвертого липня ми були тут.
Моя сім'я завжди влаштовує тут велику вечірку,
у будинку повно родичів, тому нам нема де...
- Розумію. - Самі розумієте.
Тому ми пішли до басейну, там завжди тихо.
У зялися до справи. Не встигли отямитися,
- як почала хлюпати вода, а я... - Так незручно.
Раптом нізвідки мені в голову прилітає рятівне коло.
А я саме зайнятий справою. Я такий: ''Що?''
Дивлюся, а це моя навіжена бабця.
І каже мені: ''Не знаю, трахаєтеся ви чи тонете.
Так чи інакше, ви не даєте мені спати''.
Наступного дня тато відвів нас убік
і запропонував допомогти з першим внеском за квартиру.
Тому ми трахом проклали собі шлях на ринок житла.
Прикольно.
Слухай, Метте, ти пам'ятаєш Торі.
- А, так. Дивно. - Привіт.
Як справи? Марку?
Дуже смішно.
Я Метт.
Так мене звати.
То що, знову старша школа? Страхіття й жахіття.
Що ти сказав?
Що...
Шикарний зараз вітерець.
Погода для віндсерфінгу.
Треба сказати, я б оце покатався на своїй дошці.
- Ти любиш віндсерфінг? - Ще й як.
Так, дуже. А ти?
Ні, я не люблю.
- Хіба? - Ні.
Так, що ж, це через вітер.
Пішло воно.
Я, мабуть, піду гляну, чи не закінчується в нас вода.
- Побачимось пізніше. - Я з тобою.
- Добре. - Ріку, приємно було зустрітися.
Бувай.
- Знаєте, смішно те... - То як, ти колись була в Парижі?
- Так, власне, пару років тому. - Так?
За рогом біля Сорбонни є чудове бістро,
називається ''Антрепон''.
У них дуже смачний салат із козячим сиром.
Коли ти там був?
Ми нюхаємо кокаїн.
Гаразд.
О, Господи.
У фільмах усе це виглядає так легко.
Зробімо це. Ти це зробиш.
Ясно? Ти зліз із бананового човна?
Ніздрі готові. Ми це робимо.
Так.
Добре.
Мило.
Чудово. Мені підсунули мішок лайна.
Гей! Ти гарненька!
Я на тебе гарчу!
Ти мене чула? Я гарчав на тебе, як лев!
Лев у джунглях! Я Баррі!
Підтверджую. Так, ти гарненька!
- Що? - Привіт!
Червона сітка, підплечники, блискавка!
Ти висока, але я все одно тебе чую.
Стій, ти когось зачепиш, друже!
Виб'єш комусь око!
- То мій хлопець! - Сподіваюся, трахається він краще!
Хвилинку. О, чорт, він зараз сідатиме на шпагат!
Я бачу по його очах! Ось, починає!
У нього не залишилося яєць. У нього не залишилося яєць. Давай!
- У кого є кавун? - Йоу, йоу, йоу, йоу!
Знайди собі власну дівку, хлопчику!
У мене є власна дівка, хлопчику! Думаю, ти її колись знав. Що!
Так, що таке!
Хочеш потанцювати - ходімо. Побачимо, чого ти вартий! Хлопчику!
Ти мала піти
О, так!
Знаючи, які почуття я в тебе викликав
Будь уважним і озирнися довкола.
У се міняється, але ніщо не міняється.
Так, я розумію, Бродере.
Я нещодавно захопився вином.
Куштувати його, говорити про нього.
Нам варто якось поплавати на татовій яхті і скуштувати вина.
О, привіт!
Ось ти де.
Метте, привіт.
Ти ж наче обіцяв показати мені ту річ?
- Так, водоспад... - Точно!
...по інший бік цього дворика.
- Я тобі покажу, там класно. - Чудово. Люблю водоспади!
- Добре. - Гаразд, я скоро повернуся.
Тримайся Тримайся
- Сподобалося? Так. - Вражаюче.
- Дуже добре. Аж мороз по шкірі. - Так. Я знаю.
- Шикарний у тебе светр. - Дякую.
То що?
Цей водоспад... Нема ніякого водоспаду.
- Я знаю. - Атож.
Ти бачила Ніагарський водоспад?
Ні. А ти?
Ні.
Слухай, Торі...
Агов! Друзі!
Баррі Нейтан і Тайлер Каммінгс танцюють разом!
Так!
Але я, мій смішно одягнений друже, я - в центрі Токіо.
Я самурайський майстер танцю,
і я затанцюю твою дупу до смерті.
Агов, ді-джею! Вмикай.
Так.
Нічого собі, він неймовірний.
Оце й усе, на що ти здатен?
Стережися.
Так.
Ну що, з тебе годі? Годі з тебе?
Відмінно, Баррі.
Я тебе дістану, суко.
Добре, добре.
О, Боже.
Стоп, стоп, стоп, Бродере, облиш.
- Добре. Так. Класно. - Охолонь. Ясно тобі?
Я згоден на кулаки.
Облиште, хлопці. Ну ж бо. Ми всі - дорослі люди.
Гаразд, добре, добре. У се скінчено.
Більше такого не роби, білий хлопчику. На.
Прокляття, Баррі.
- З тобою все гаразд? - О, Боже, вона задихається.
- Хто-небудь, допоможіть. - Можеш кашлянути?
Я їй допоможу. Я допоможу.
Дихай. Дихай.
Злізь із неї, придурку.
Відійди. Ти виживеш. Ну ж бо. Дихай.
Що ти робиш?
Хочу виштовхнути те, чим ти вдавилася.
Вдавилася не я. А вона.
Я такий дебіл. Пробач.
Я зовсім цього не вмію. Я... Я...
Не знаю. Що я роблю? Пробач, ти класна.
Я так стараюся і я, це...
Ось у чому річ. Я сохнув за тобою у старшій школі, до речі,
і я щойно фізично напав на тебе у присутності інших.
Я впав на саме дно, тому не звертай на мене уваги.
- Чесно? - О, так,
не знаю, куди вже гірше.
Ні. Знаю. Я міг би запросити тебе на танець,
тоді вилити свою випивку тобі в лице і, закрутивши, штовхнути в стіну.
Я це зроблю.
Пробач. Я був...
Обожнюю цю пісню.
Може... Може, потанцюємо?
Звісно.
Ти застрахована?
Я потанцюю з тобою, якщо ти пообіцяєш
- не крутити мене. - Так, обіцяю.
Я танцюватиму повільно.
- Можна взяти твій телефон... - Що?
Я тут думав, чи можна взяти, чи можна... Можна...
Я ще в школі знав, що ти доб'єшся успіху.
Пані та панове, хвилиночку уваги.
Добре. Гаразд.
По-перше, я хочу подякувати всім
за те, що розважалися зі мною на моїй останній вечірці до Дня праці.
Так. Ви знаєте, що багато чого змінилося
відтоді, як ми випустилися зі школи.
Треворе, я до тебе звертаюся. Що там із тією сережкою, чувак?
У сі ми змінюємося і рухаємося далі.
Ми розходимось, кожен своєю дорогою.
А дехто з нас ітиме своєю дорогою разом.
У сі ви знаєте Венді, Венді Френклін. Люба, вийди сюди.
- Що ти робиш? - Що він робить?
Як на мене, вона відпадна дівка.
Бо вона перетворила шматок вугілля, яким був я, на діамант,
завдяки тиску на мене.
Стривай, у мене тут щось у кишені.
О, Боже.
Венді, ти вийдеш за мене заміж?
- Ні. - Ще й як вийду!
Так. Так, вийду.
Друже, облиш.
Чорт!
- Привіт. - Привіт. Привіт.
Слухай, я знаю, що всі з тебе сміються.
Але я хотіла сказати, що була в захваті від твого вчинку.
- Хто з мене сміється? - Не переймайся.
Ти круто танцював. Це було як анти-танець.
Як велике ''пішли ви'' усім тим виродкам-конформістам.
Радий, що тобі сподобалось.
Мені було чхати на їхні викрутаси.
Ти хотіла роздягтися догола?
Нічого собі.
Швидко ти.
Навіть для мене. Я постійно роздягаюся догола.
Так.
Знайди мене пізніше.
Слухай, можна тебе на секунду?
Я не хочу цього казати,
- але відчуваю, що буде гірше... - То не кажи.
- Не виходь за нього. - О, Господи.
Ви з ним,
схоже, не пара.
Я не думаю, що він зробить тебе щасливою.
Я вже щаслива, тому ти помиляєшся, і тому дай мені спокій.
Тоді чому ти не відкриваєш той конверт із Кембриджа?
Бо ненавиджу, коли мені відмовляють, Метте.
Ні, облиш. Ти знаєш, що тебе прийняли.
І знаєш, що він тебе не відпустить. Він уже тебе тримає.
Кайл підтримає будь-яке моє рішення, аби я була щасливою.
Добре, тоді чому ти не сказала йому, що подала заяву?
Він же стане твоїм чоловіком, так?
Хіба ти не повинна бути з ним чесною в усьому?
І ти ще читаєш мені лекції про чесність, містере Голдман Сакс?
Ти каже все це лише тому, що заздриш.
Заздриш, бо в мене є життя, а в тебе нема.
У тебе не буде життя.
Ти просто гратимеш другорядну роль у житті Кайла.
Тому ти й погодилась, щоб усе швидше вирішилось.
- Венді, заміжжя - важливе рішення. - Важливі рішення!
Принаймні я їх приймаю, козел!
А ти так боїшся, що не можеш нічого обрати.
Ні дівчину. Ні роботу. Нічогісінько.
Ти просто сидітимеш у своїй вигаданій бульбашці
і мріятимеш про Торі Фредеркінг, знаючи, що вона недосяжна.
- Це неправда. - Ти її не доб'єшся, і ти це знаєш.
Тому ти нічим не ризикуєш, правда?
Це дурня, Метте, і ти це знаєш.
Я помилявся.
Фартух дуже тобі пасуватиме.
Ти знаєш, що я завжди захоплювалася модою?
- Так. - Отже, я переїжджаю в Нью-Йорк.
Хіба не вражаюче?
- Ще б пак. - Атож.
Ходімо на вечірку до Дрексела, за тим пагорбом.
Чому ми й досі тусуємось з купкою телепнів?
Декому з нас не запропонували роботу на повний день.
Мені треба спілкуватися з людьми.
Це зовсім не в моєму стилі. Добре.
Я вважаю, ми могли б щось придумати.
Лише на сьогодні.
- Шеллі, мені час іти. - Так?
Я не знаю, що кажу.
О, Боже.
Це твоя машина?
Що?
Ух ти, така класна.
Ти вже заробив на таку машину?
Ну...
Мене ніхто не зупинив, коли я виїжджав зі стоянки.
Метте! Метте!
Це Баррі.
Той танцівник.
То ви, хлопці, їдете на вечірку у Беверлі Хіллз?
Так, ми про це думали.
- А ви? - Так.
А де, ти кажеш, ця вечірка?
Знаєте що,
я знаю дорогу, тому просто поїду з вами.
- Що? - О, Боже, ну ти й хвойда!
''О, Боже, ну ти й хвойда''.
- Слухай, ти їдь з її подругами. - Невже?
Гаразд.
Тепер ти вже палиш?
Біда не приходить одна.
Правильно, брате?
Ну ж бо, вдар. У дар.
Тісно стисни і підніми палець.
- А тоді ти робиш так... - Відчепись від мене.
Гей, гей, гей. Мабуть, я поїду з вами, дівчата.
Ну, не знаю.
У мене є кокаїн.
Можна я сяду з тобою позаду, Баррі?
Так.
Буде весело.
На цій вечірці будуть самі банкіри, ми багатьох там знатимемо.
Чудово.
Чудовий сьогодні вечір, еге ж?
Так.
Отже, ця вечірка - в домі мого боса Піта Берінга.
На жаль, він збоченець.
Клянуся Богом, єдина причина, з якої мені дали роботу в ''Дрексел'' -
бо він хоче побачити мої цицьки.
Невже?
А як же цицьки твоїх подруг?
Їх він уже бачив.
Хіба? Треба ж таке.
У тім і проблема. Після показу влада цицьок щезає.
Моїх він ще не бачив і не побачить, тому в мене є влада цицьок.
Дивися в очі, Метте.
Ми завжди знаємо, коли ви, хлопці, дивитесь.
Не завжди.
Ні, завжди. Це правда. От давай, спробуй.
Я відвернуся.
Гаразд.
- Зараз. - Овва. Це... Ну ти даєш.
- Молодець. - Атож.
- Зараз. - Ух ти.
Неймовірно.
Ну, не знаю. Може, тобі просто щастить.
- Та невже? Спробуй ще раз. - Гаразд.
- Зараз. - Слухай, це дар.
Аж не віриться.
Можна, я вгадаю хоч раз із семи спроб?
Чорт, ти бачив ту машину?
Привіт.
- Ось вони. - Як справи, хлопці?
Від цього ціни на акції зростуть.
Але мене непокоїть, як вони втримуватимуть ці показники.
Чутки про російську нафту...
Це має статися, бо рушійну силу вже запущено.
Але рушійну силу в балансовий звіт не запишеш.
-Їхні показники просто ганебні. - Це не має значення.
Запустимо ризиковані облігації, і хай купують компанію
з балансовим звітом, у якому є хоч крапля змісту.
Волтере, ти не питимеш. Я попереджав. Перепрошую.
- Привіт, Торі. - Вітаю, містере Берінг.
Та ну. Для тебе Піт. Будь ласка.
Я дуже сподівався, що ти прийдеш. Давай пройдемося. Пробачте.
- Схоже, тут Бет. - Я не помітив.
Слухай, Торі. Я хотів з тобою порадитися
щодо фактів стосовно тієї нісенітниці про ''Балтік Стерлінг''.
Може, піднімемося нагору? Поглянемо на ту доповідь?
Ти мені її розшифруєш?
Ви Піт, так?
Піт Берінг.
Метт Френклін. Приємно знову з вами зустрітися.
Пробачте, ми знайомі?
Чи ми знайомі?
Метт працює у ''Голдман Сакс''.
Ніде правди діти.
То що, Метте, під ким ви там працюєте?
О, що ж,
- я не маю права казати. - Чому?
Ми пишаємося тим, що наша фірма - дуже обачна, тому...
- Політика: ''Не говорити про роботу''. - Невже?
Як на мене, Метт не схожий на працівника ''Голдман Сакс'', Торі.
Більшість із тих хвальків тільки й торочать про роботу.
Ні, серйозно, Метте, кажіть, який відділ, і дайте я порахую.
Я там знаю багатьох людей.
Який відділ?
Так, Метте. Чим ви займаєтесь?
Перепрошую. Ви знаєте, що таке ієна?
Тобто...
Скажімо, ієну переказують
з банку містера Наріати в Токіо
у понеділок, і вона опиняється у Римі.
То скільки буде 0,467 помножити на 32? 1 49, 5.
Ліра, так?
Містер Рим бере цю суму і перекидає містеру Королеві Єлизаветі.
То скільки буде, якщо 1 49,5 поділити на 22,3?
Шість британських фунтів стерлінгів і 78 пенсів, так?
Він бере їх і перекидає містеру ''Ю Ес Ей Тудей'' до відкриття,
то скільки буде, якщо 6,78 поділити на 1,68? 3,99 зелених баксів.
І кому їх переказує містер Янкі
через міжнародну лінію зміни дат? Містеру Наріата, скільки тепер ієна?
1,01 2, на 1,2% більше за один день. 1,2% помножити на 365 днів, вийде...
Багато навару.
Цим я і займаюся, Піте.
Валютою, Френкліне?
Так, Карлосе.
Ви з ним в одній команді?
Ми з Френкліном?
Метт.
Так, я просто з вами жартую. Так. Метт у нас зірка.
Все одно, що мати поруч Людину дощу.
Але цього можна торкатися й таке інше.
Більше того, його щойно підвищили.
Атож, точно. Я не хотів казати.
Хлопця наді мною звільнили.
Дівчина просила підвищити їй платню, а він просив мінет.
Мабуть, це в нього дещо підвищилось, еге ж?
Схоже, ми порозуміємось.
Вона засудила його мільйонів на 8.
Зараз Верховний Суд дуже суворо ставиться до сексуальної агресії .
Давно пора, правда?
Так. Так. Уже пора.
- Козел. - Давно пора.
Пора. Що ж,
було приємно познайомитися, Метте. Я мушу обійти гостей.
А ви розважайтеся.
Чорт забирай, це було вражаюче.
О, Боже, о, Боже, тільки не нервуй. Сексуальна руда краля.
Тріш Андерсон.
Баррі Нейтан. Баррі Нейтан.
Як там, сніжок є?
Надворі градусів 18 тепла.
Ні, я маю на увазі у тебе.
Так, так, так.
- Є. - То що, хочеш трохи розважитися?
Хочу.
- Ходімо зі мною. - Чесно?
О, Боже.
О, Господи.
Я й твою занюхала.
Як слід від трактора.
- Господи Боже, чувак. Привіт. - Власне, це мій друг Френсіс.
Але все гаразд, правда?
Добре, хай так, заходь, друже.
Нюхнеш із нами, людино з майбутнього?
Сядь ближче, Баррі Нейтан.
Беверлі Хіллз.
Слухай, Френсісе, зроби мені послугу.
Візьми трохи з собою, добре, приятелю? І йди собі.
- Забирайся звідси під три чорти. - Він сніжку не хоче.
Не хоче?
А чого ж тоді, в біса, хоче Френсіс?
Він хоче дивитися.
- Я не... - Він нас не турбуватиме.
Хай собі дивиться.
Добре. А хто такий цей Френсіс?
Це не обговорюється.
- Я спробую. - Добре.
Як по-твоєму, дорого вони заплатили за цей дім?
Звичкою до наркотиків. Дітьми у психотерапевта.
Зате поглянь, який краєвид.
Але тобі тут подобається, так?
Так. Так, безумовно.
''Дрексел'' - чудова фірма. Справжній шанс для мене.
Я можу купувати акції за фіксованою ціною. Чудовий соцпакет.
Знаєш, це справді прекрасна...
Що?
Я її ненавиджу.
Я ненавиджу свою роботу.
Ух ти. Я ще ніколи не казала цього вголос.
Але це так. Я її ненавиджу. Я...
Так. Ненавиджу це все.
- Правда? - Ненавиджу.
Розумію.
Божевілля, правда? Але я все думаю:
''Я правда хочу цим займатися? Це те, що я хочу робити в житті?''
- І що? - Я не знаю. У тім і річ.
Я так заплуталася,
і справді не знаю.
Боже, пробач. Мабуть, ти вважаєш це безглуздям.
Ти явно дуже знаєшся на своїй роботі...
Ні, ні, Торі. Стій. Стій.
Ти що, знущаєшся? У мене є те, що я вмію робити добре.
І всі люди в моєму житті чекають, щоб я перетворив це на кар'єру.
Але я не можу цього терпіти.
Знаю. Я щодня відчуваю те саме.
Так, і вже нічого не вдієш, правда? Далі тільки
- сім'я і кредит на житло. - Я знаю.
- Ми не можемо це все покинути. - Так!
- Це пастка. - Це пастка.
Боже, звучить паскудно.
Ти коли-небудь грала в пеніс?
Я не готова ділитися цією інформацією, але дякую.
Ні, така гра справді є.
Я кажу слово ''пеніс'' дуже тихо, а тоді це кажеш ти, трохи гучніше.
Тоді кажу я, ще трохи гучніше, і перший, хто не скаже, той програв.
Готова? Це легко. Пеніс.
- Я не знаю. - Торі, повір мені.
Нема нічого цікавішого за роботу, яку можна спокійно втратити.
Пеніс.
- Пеніс. - Пеніс.
Пеніс!
Давай зійдемося на нічиїй.
Боже, Боже, ви геть злетіли з котушок, леді!
Так, та пішов ти!
Що? Пробачте.
Не вибачайся переді мною. Ти що, моя дитина?
Тоді пішла ти.
- Атож, так краще. - Так. Гаразд.
Я проковтну тебе, не жуючи, синку.
Якщо можна, це було б фантастично.
Тобто
смокчи мій член,
- суко. - Так.
- Оце я розумію. Так добре. - Гаразд.
Я тебе відтрахаю, Баррі Нейтан.
Хвилиночку.
Так.
Гаразд, зачекай одну...
О, Боже.
Гей! Що він, у біса, робить?
Став так, щоб краще бачити.
- Що? Хай до мене не підходить. - На яку відстань?
Я не хочу, щоб він до мене торкався.
- О, чорт... - Так.
- Випусти мене звідси. - Що? Не подобається?
Чорт, ні!
- Так! - Ти, скажена суко!
Так, давай, останній постріл у мене, Баррі!
- Злізь... - Добре.
Я тебе вб'ю! Я тебе вб'ю!
Фантастика.
Господи!
Ви - хворі збоченці!
Я не вчився в коледжі! Ясно?
Сьогодні ви перетнули межу! Це провокація!
Ні, дякую!
Боже, хто тільки живе в цьому районі, правда?
- Так. Сама знаю. - Власне, зачекай.
Що скажеш про стрибки в подвір'я?
- Я не... - Ходімо, забираймося звідси.
О, Господи!
Схоже, нікого нема вдома.
Правда?
- Ласкаво прошу у твій новий дім. - Чому ти такий?
З жодним із моїх співробітників не буває так цікаво.
Аж не віриться, що ти банкір.
Так, мені теж.
- От чорт. - Що?
- Так. - Ні.
- Так, так, так, так, так. - Ні, Метте.
- Ми це зробимо. - Я не сяду на цю штуку.
- Так. - Круто, це було дуже круто.
- Ходімо. - Ні, я пас.
- Я знаю, ти хочеш. Давай. - Я подивлюся. Звідси безпечніше,
- дякую. - Торі, сьогодні ми не думаємо.
Ми робимо.
Піднімайся. Стій!
Так, тепер я пригадую.
Пам'ятаєш, як ми грали на бажання у домі Лізи Мандріко?
Здається, нам із тобою загадали просидіти сім хвилин у раю.
Ні, щось не пригадую.
Але можу пригадати, якщо зіграємо ще раз.
Хочеш зіграти на бажання?
Скажеш правду чи виконаєш бажання?
Добре. Це ж треба.
Так, правду.
Якщо ти сохнув за мною в школі, чому не запрошував на побачення?
Та знаєш, ніколи не було нагоди.
Нагоди?
Так, сама знаєш.
Потрібного моменту. Ідеального збігу подій. Як...
Ні.
Ні. Я кажу це собі ще з часів старшої школи.
А це брехня. У мене було повно шансів запросити тебе на побачення.
Я боявся.
Правда.
Якби я запросив тебе у школі, ти б погодилася?
Так нечесно.
- Якби я знала те, що знаю зараз... - Торі,
ну ж бо.
Ні.
Мабуть, я б не погодилась.
Чому я бачу таке полегшення?
Бо я його відчув.
Найбільше я шкодую про те, що не насмілився тебе запросити.
А тепер я знаю, що це нічого б не змінило.
До того ж, якби я запросив, а ти б мені відмовила,
я б тебе зневажав і не сидів би зараз поруч із тобою у...
У найкращу ніч усього мого життя.
Бажання.
Сідай ближче і піднеси губи якомога ближче до моїх,
не торкаючись до них.
Правда.
Ти зараз з мене смієшся?
Бажання. Підсядь ближче і дізнайся.
Ну ж бо.
- Так добре? - Ні. Погано. Трохи ближче.
Ось так.
Що це за звук?
Мабуть, це дуже швидко б'ється моє серце.
Загадай, щоб я змусила його битися ще швидше.
Загадую.
Гей. Послухай.
Ні, знаєш що? Я не буду тиснути. Добре.
Сьогодні ми не думаємо, а тільки робимо.
- Зараз. - Зараз.
Що таке, Вендерс?
Ти не сядеш на хвильку? Просто хочу поговорити.
Це важливий крок.
Але, думаю, так буде правильно.
Ще б пак.
Щоб зрозуміти це, не треба бути ракетним хірургом.
Кайле, я мушу дещо тобі сказати.
Благаю, скажи, що не було останніх місячних.
Ні. Ні.
Я подала заяву в аспірантуру.
Ого. В аспірантуру.
Це ж треба. Куди саме?
- У Кембридж. - Це у Веллей?
В Англії .
Ти хочеш поїхати в Англію?
Ну, тобто я ще не знаю. Просто хотіла тобі сказати.
- Я навіть не знаю... - А як же квартира?
Ну, в крайньому разі можна її здавати.
Ну, не знаю.
Наступного року лише в Енсіно відкривається шість франшиз.
- Я знаю. - Люба, мій тато дуже образиться!
- Кайле, послухай, просто... - Прокляття.
А я думав, це буде особливий вечір.
- Так і є. - Мабуть, я помилявся.
- Ні, він особливий. - Ні.
Ти ставиш усе під питання.
- Ні. - Правда ж?
Ти просто хочеш усе скасувати, чи не так?
Я ще навіть не знаю, чи вступила, Кайле.
Я надто боялася відкрити конверт, може, зробиш це за мене?
Гаразд. Звичайно, Вендерс.
''Люба міс Френклін.
Дякуємо за інтерес до Кембриджського університету.
Ми з жалем...''
''Ми з жалем повідомляємо про те,
що вас не прийнято до нашої аспірантури''.
Чорт забирай!
Гей, постривай. Ти що.
Ні, не дозволяй пихатим вузам в Англії зіпсувати наш вечір.
Серденько, ти все одно зможеш писати,
а тепер ти маєш нагоду робити це поруч зі мною.
Гаразд?
Що мені зробити, щоб покращити твій настрій?
Може, секс у ванній?
Це тебе розвеселить?
Скільки разів ти це робив?
Та знаєш, рази три
з половиною.
Боже.
Бачиш, це мені в тобі й подобається, Метте.
Ти чесний.
Торі, я мушу дещо тобі сказати.
У тебе є дівчина, так?
Ні. У се...
У се навпаки.
- У тебе є хлопець? - Ні. Ні.
Пам'ятаєш, як я натрапив на тебе сьогодні вранці
у магазині відеозаписів?
Власне, я не працюю в ''Голдман Сакс''.
Я працюю в тому магазині відео.
Що?
Серйозно, я працюю в ''Санкоуст Відео''.
Та йди ти.
Ні, серйозно, я працюю в ''Санкоуст Відео''.
- Ти мені збрехав? - Ні, вірніше, я знаю, вийшло тупо.
- Але я зробив це лише тому, що знай... - О, Боже.
...ти про мою безперспективність...
- Я б із тобою не переспала? - Ні.
О, Боже. Яка ж я дурепа.
Я чесно думала, що ти хочеш взнати мене ближче.
- Я хочу. - Знаєш що?
Вітаю, Метте. Ти переспав з дівчиною, за якою сохнув у школі.
- Місію виконано. - Ні. Торі.
Торі!
Чорт.
Гей! Де тебе, в біса, носило, друже?
Ти не повіриш, що щойно сталося.
- Баррі, мені треба йти. - І мені.
Ці люди заблукали.
Ходімо, ходімо, ходімо.
Чорт. Вони в нас стріляють.
У мене був секс із божевільним німцем
- Баррі. Баррі. - Так.
Я переспав із Торі Фредеркінг.
Ти мене дуриш?
Лос-Анджелес! У Метта Френкліна сьогодні був секс
із Торі Фредеркінг!
Ну й нічка!
А тоді я зізнався їй, що працюю у ''Санкоуст''.
А тоді ти зізнався у чому?
Що працюю у ''Санкоуст''.
Чого ти такий?
Бо так було нечесно. Я мусив сказати їй правду.
Ти що, дурень?
Як ти міг це спаскудити?
Боже, чому ти не можеш радіти життю хоч один вечір?
Один-єдиний вечір? Трохи вдовольнити свою хіть!
Боже...
На.
Я хочу, щоб ти це зробив.
- Оцю часточку тут. Метью. - Ні. Ні, Баррі.
Я не вживаю наркотиків.
- Ти нічого не вживаєш. - Я щойно спав із Торі Фредеркінг!
Так, і мабуть, тепер ти поклав цим стосункам край, так?
Ти все спаскудив.
Вибачай, приятелю.
- Гаразд, візьми кермо. - Так, так, саме це я й кажу.
- Гаразд. Хай так. - Авжеж.
Ти це зробив.
- Баррі. - Так.
Чорт забирай! Чорт!
О, чорт!
Розсипалося, але трішки.
Ми почали борсатися у воді й дуріти.
Не встигли озирнутися, як мені в голову прилітає рятівне коло.
Я дивлюся вгору, а там...
Його бабуся.
Так, моя навіжена бабця.
І вона мені каже: ''Не знаю, трахаєтеся ви там чи тонете.
Але так чи інакше, ви не даєте мені спати.'' Атож.
Могло бути й гірше.
Не могло, Баррі.
Гірше вже нікуди.
Руки вгору!
Я помилявся. От тепер усе й справді гірше нікуди.
- Метью? - Овва. Знову помилявся.
О, Боже. О, Боже.
- Скасуйте прохання про підмогу. -Десять-чотири.
З вами двома все добре?
- Так. - Так, тату.
Чим це обсипане все твоє обличчя, Баррі?
Кокаїном.
Тату, у нас усе гаразд. Слухай, слава Богу, що чергуєш ти.
Так.
Виходьте з машини.
Легше. Гаразд.
- Лягай на землю. - Що?
На землю, сказано!
О, Боже! Боже!
О, ні!
Нащо ти вкрав машину? Нащо ти її вкрав?
Він тут ні до чого. Це все я.
Він там був, так, але зрештою він злякався
і побіг назад до машини!
- Ти нічого не зробив? - Я вів украдену машину. І все.
Це я вкрав машину! А тоді в ній знайшовся кокаїн!
Ти не купував цей кокаїн?
Ні. Ні. Ні.
І ти його не нюхав?
Ні, клянуся Богом, тату. Клянуся Богом.
Будь ласка, містере Френклін, не саджайте мене в тюрму! Благаю!
Так, машина розбита. Скільки вона коштувала новою, Баррі?
53 000.
58 000 з повністю шкіряним салоном.
Коли відсидиш у тюрмі, мабуть, працюватимеш без зарплатні
не менше року чи двох,
доки не відпрацюєш вартість машини.
Тату, машина не настільки пошкоджена.
Чорт забирай!
Може, років три чи чотири.
- О, ні! - Що ти... Господи Боже, тату!
А може, і п'ять.
Залежатиме від того, яку роботу тобі дадуть.
Звісно, з твоєю освітою ти маєш отримувати пристойні гроші.
Клянуся Богом, я знайду роботу інженера, тату.
Але ти не хочеш працювати на роботі інженера, Метью.
Я працюватиму тим, ким ти мені скажеш.
Але чого хочеш ти?
Я не знаю. Не знаю, ясно? Не знаю я! Пробач!
Я просто заплутався, ясно? Я не знаю, ким хочу бути!
І пробач, що я такий довбаний невдаха!
Ти не знав невдач, синку.
Бо не дуже намагався добитися успіху.
Тому не називай себе гордим словом ''невдаха''.
Ти гірше, ніж невдаха.
Я просто не можу зрозуміти, тату.
У тюрмі так не плач, синку.
О, Господи.
Ви, хлопці, проведете не менше,
не менше семи днів у тюрмі Лос-Анджелеса до суду.
Ви сидітимете з ґвалтівниками дітей.
- Благаю, ні. - Не хвилюйся.
Ми обов'язково скажемо охороні, що ти - дитина копа.
Чорт.
Білле, я більше так не можу. Поглянь на Меттову пику.
Він от-от відкладе велике яйце.
Гаразд, хлоп'ята. Це ваш перший і останній шанс.
Що?
Можете йти.
О, Господи, дякую. Дякую, дякую.
То вам не треба здавати нас владі?
Стули вже, в біса, писок!
Розслабся, Метте. Ми - поліція Лос-Анджелеса.
Але більше так не роби, Баррі.
- Я серйозно. Більше ніякого кокаїну! - Ви знущаєтесь?
Обіцяю. Ніколи. Ніколи. Ви що?
Це була ненормальна ніч.
Зітри той кокаїн з обличчя.
Не можу.
Хто-небудь може... Містере Джонсон.
Дякую, містере Френклін.
Метте,
спробуй чимось зайнятися.
Не треба довго думати, просто спробуй.
- Я ж не знаю, куди цілитись. - Куди завгодно.
Повсюди. Пробуй наосліп, от і все.
Досить буде того, що ти щось спробуєш.
- Дякую, тату. - Нема за що.
Це й справді страшно.
Мої мізки нагадують шмарклі.
Думаю, вона могла залишити машину у Кайла.
Метте, облиш.
- М'яч! М'яч! М'яч! М'яч! - М'яч! М'яч! М'яч!
У сі, хто думає, що Бродер покотиться у М'ячі, ставте ставки у Брайса.
У сі, хто думає, що він цього не зробить,
бо він боягуз, ставте ставки у Бенджі.
Це буде відпадно!
Вони керуватимуть світом.
Чому ти думаєш, що вона й досі тут?
Козел!
Вона тут.
Бродер покотиться у М'ячі.
- Мені дадуть шолом? - Так, він отам. Поруч із тампонами!
Який ще шолом!
Так!
О, чорт! Я нічого не відчуваю, чорт!
- Привіт. - Привіт.
Припини. Метте. Будь ласка.
Не злися.
Овва. Шеллі.
Це дуже боляче.
- Тобі треба... - Ні, я не покочуся в ньому!
Не покочуся!
Мене сьогодні звільнили.
Просто сядь у нього, вилупку.
Мабуть, у М'ячі покочуся я.
- Торі! - Мене не цікавлять
- твої нові брехні! - Зачекай!
Послухай. Я збрехав лише про одну деталь свого життя.
Про роботу. У се решта було правдою. Сьогоднішні події були правдою.
Але ти б не стала говорити зі мною довше двох хвилин,
визнай це, якби знала, що я працюю у ''Санкоуст Відео''.
Ти весь вечір мені брехав, щоб я з тобою переспала.
То ти переспала зі мною виключно тому, що вважала мене банкіром?
Ні, я пішла з тобою на вечірку, бо вважала тебе банкіром.
Але я переспала з тобою, бо вважала тебе розумним,
і дотепним,
і чесним.
Я думала, ти не такий, як інші.
Але ти такий.
Ти такий, як усі інші налякані маленькі хлопчики.
Гаразд, то хто ризикне?
Хто сьогодні спробує добитися успіху? Хто хоче отримати титул?
Ну ж бо!
- Хто скористається шансом... - Це зроблю я!
Пані та панове, у нас є претендент!
Меттінатор! Френклін!
Що ти робиш?
Я не знаю.
З дороги, з дороги.
Ні, Метте. Метте. Будь ласка, не роби цього, добре?
Тобі не треба нічого доводити цим людям.
Той, хто вважає, що в Метта кишка тонка, ставте ставки у Бенджі.
- А всі, хто... - Ні, не треба. Метте. Метте.
Послухай мене! Не роби цього, друже. Давай це зроблю я, добре?
На тебе чекає чудове життя! А в мене нема нічого!
Метте, не роби цього! Прокляття!
Пані та панове, привітайте містера ''Голдман Сакс''!
Кайле,
стули, в біса, пельку і їдь.
- Згода. - Метте, не роби цього!
Навіщо ти це робиш?
Благаю, не роби цього, Метте! О, Господи.
Я Метт Френклін!
Я працюю в ''Санкоуст Відео'', в торговому центрі,
і я досі живу з батьками!
Відстійний ти чувак!
Я не знаю, чого я сюди видерся.
Мені страшно. І знаєте що?
Я так боявся свого життя, що пропустив його!
Але я такий самий, як усі ви! Ми всі боїмося!
Ну ж бо, визнайте це!
Ми всі намагаємося бути тим, ким не є.
Але сьогодні все це зміниться.
Сьогодні я не боюся.
Сьогодні я можу відповісти на всі ці дурниці!
Пішло воно все.
Так!
Кайле, Кайле, я тебе благаю, не дай йому це зробити.
Ні, люба. Насправді це безпечно. Не хвилюйся.
Він покотиться униз по схилу, так? Бачиш поворот?
Там починається підйом.
Ти ж знаєш, як працює сила тяжіння?
Він просто зупиниться. Тихенько. І все буде супер.
Слухай, кажу тобі:
це мій брат, я його люблю і я не хочу, щоб ти це робив.
Я сказав, що все буде супер? Сказав. Тому охолонь!
Давайте привітаємо Метта Френкліна!
Так, малий! Так!
На рахунок три.
Три!
О, чорт! О, чорт!
Чорт!
Метт!
О, Господи! О, чорт!
Господи Боже!
От чорт!
Хай йому!
О, Боже!
Щоб мене! Щоб мене! Чорт!
Чорт. Рятуйте! Дідько!
- Віддай фургон! Віддай фургон! - Люба, м'яч не мав покотитися туди.
- Дай сюди довбані ключі! - Розслабся!
- Ну! Не смій до мене торкатися! - Я поведу, добре?
Я не знав, що ця дорога поверне...
Гей, машину поведу я.
Метте!
- Метт! - Ні. Ні, ні, ні, ні!
- Ти цілий? - Ти цілий?
Хай йому трясця!
Ти крутий!
- Я котився у довбаному М'ячі! - Ти котився у М'ячі!
От побачиш. Коли ми повернемось,
усі дівчата сидітимуть, розставивши ноги,
плескаючи стегнами.
О, привіт. Дякувати Богу.
Метте!
Ось він.
Метте! Більше ніколи не смій цього робити! Ти мене чуєш?
Більше й не захочу.
Можна попросити твій номер телефону?
Хочу повести тебе на вечерю чи в кіно.
Просто спілкуватися з тобою.
Метте, у старшій школі ти був невдахою.
Тепер ти просто невдаха, який покотився у М'ячі і трахнув мене.
Задоволений?
Ні.
Пробач, що я тобі збрехав.
Пробач, Торі.
Відтепер я дам тобі спокій.
Обіцяю.
Метте!
818-404-7327.
І це було вражаюче.
Це Метт! Гей, Метте!
Привіт, Метте! Привіт!
Мій приятель Метт Френклін!
Отже, все обійшлося!
Ти сьогодні радів, читаючи того листа.
- Ні, я не радів. - Радів. Ще й як.
Скільки разів тобі сказати, що я не радів?
Я бачила! Просто хочу, щоб ти це визнав!
Що? Визнав що? Що не хочу, аби моя пташечка вилетіла з гнізда?
Тому ти на мене сердишся?
Я відмовляюся з'їжджатися, Кайле.
Що? Ні. Що це означає?
Ти знаєш, що це означає.
Люба, ти ж прийняла мою пропозицію.
Так, я знаю.
О, чорт, Вендерс.
Не роби так зі мною.
Я тебе благаю, не треба. Не роби цього.
Благаю тебе, будь ласка, не роби так зі мною.
Я це роблю.
Ти просто... Моє серце.
Знаєш що? Я не знаю, як мені, в біса, жити далі.
Чорт, я не знаю, як жити далі,
навіть коли думаю про те, як, у біса, жити далі.
Я чула, для цього існують коледжі.
Там багато такого.
Ні, не зараз.
А ще багато такого.
Я починаю тебе розуміти.
Нам, мабуть, варто попрощатися,
перш ніж я знову все зіпсую.
Гаразд.
Це було сміливо.
Це найстрашніше, на що я сьогодні зважився.
Торі 818 404-7327
''Мінт Тревел''
''САНКОУСТ'' - Магазин для любителів кіно - МЕТЬЮ
Хто хоче снідати?
- Так. - Так, так, так.
Ukrаіnіаn