ЛУДОСТТА НА ВЕЛИЧИЯТА (1971) La folie des grandeurs 1971 BD Rip XviD DTS - RX8
Всяка прилика с героите на една прочута драма е чиста случайност.
Все пак авторите благодарят на г-н Виктор Юго за съдействието.
Ваша светлост.
Данъците са там, г-н министър.
Данъкът върху солта, върху подправките и кралският данък
на колко възлизат тази година? - На 200 000 дуката.
Миналата година бяха много повече. - Реколтата беше по-добра.
Тази година реколтата е слаба, затова ще се плаща двойно.
Данъците, всичко това е за краля.
Но хората са неимоверно бедни.
Бедняците трябва да беднеят, а богаташите - да богатеят!
Хайде, товарете!
По-бързичко, че ме чакат в още три села.
Всичко прибирайте!
Бързо!
Къде е възторгът? Къде е ентусиазмът?
Да живее дон Салюст!
Да живее нашият благодетел!
Да живее нашият голям приятел!
Оле!
Хайде, стига толкова.
Тази карета е здрава само привидно.
Тази карета е здрава само привидно, иначе е същинско сито.
Нищо не задържа. Аз на ваше място..
Хайде, всички след каретата!
Всичко това е за краля.
Това е за мен.
Това... е за мен.
Това... също.
Това е... за мен.
Ей, по-леко!
По-леко де!
Данъкът върху подправките за кого е? За краля? Не, за мен е!
А кралският данък за кого е? За краля? Не, за Салюст!
Крадец! Не съм крадец! Паричките са мои!
Внимателно!
Чакайте, ще ви помогна
Яката ми! - Нека ви помогна.
Не ми пипайте златото! Моето злато и моето сребро!
Нямам нужда от вас!
Сигурен ли сте?
Какво става? - Селяните ви приветстват.
Приветстват ли ме?
Трябваше да ги оскубя тройно.
Смърт!
Блаз!
Блаз, помощ!
Блаз, спасете ме! Чакайте!
Помощ!
Спрете!
Спри!
Чакайте ме! Помогнете ми!
Блаз! - Защо слязохте?
Добри ми Блаз...
Подайте ми ръка, приятелю!
Дръжте ме здраво!
Не ме пускайте, скъпи мой Блаз! Колко сте добър!
Благодаря ви, приятелю. Излъгахте ме, те не ме приветстваха.
Не ме приветстваха, предател такъв!
Видяхте ли ги тия мерзавци? Насмалко да ме...
Насмалко, да. - Това е то, простолюдието!
Там не!
Нито там!
Главата. Пяната е малко. - Косата също.
Не мърдайте.
А сега, Блаз, поласкайте ме.
Вие сте най-големият сред големците на Испания.
Това не е ласкателство, а факт.
Глупак. Не, "глупак" нарекох прислужника на херцог Алба.
Казах: "Господарят ми не е плод на кръвосмешение.
Нека външният вид не те подвежда,
макар че майка му се е омъжила за доведения брат на леля си,
която пък е първа братовчедка на бащината й сестра, която..."
Убеден ли сте, че това е ласкателство?
Мислех да кажа друго, но не посмях. - Посмейте де, хайде.
Господарят е... красив.
Искрени ли са думите ви?
Нали ви лаская!
Лека нощ, Ваше величество.
Кралицата!
Кралицата си има ухажор. Ще спечеля парички.
Но това е Блаз!
Ето я дъртата вещица. Ще стане напечено!
Кралицата на Испания не получава цветя дори от краля.
Виж го ти негодника, разпя се!
Ей, там горе, Блаз!
Млъкнете, ще разбудите целия дворец!
Кралицата е от Бавария. - Хубавка е, но глуповата.
Младото ми пленено сърце потрепва от тази серенада.
Ваше величество...
Кралицата на Испания не слуша песни, докато кралят е на лов.
Който е на лов, остава без любов.
Аз обичам кралицата! Любовта ми дава криле!
Сега пък се разтропа! Спри! Ще ти дам да се разбереш!
Слугата ми е влюбен в кралицата! Ще го осъдят на смърт, глупака!
Ще видиш ти! Ела ми тук.
Пее, танцува и тропа!
Стига сте си изливали чувствата по нощите!
Пуснете го! Незабавно го пуснете!
Зън-зън...
Златен звън... Ставайте от сън.
Ваша светлост, съмна се навън.
Една липсва. - Сигурен ли сте?
Напълно. Надзърнете под леглото.
Видях я!
Ето я.
Погледнете само! - Какво?
Вие сте мой слуга, а я колко стърчите над мен!
Приклекнете. Ето това искам да виждам.
Сега вече съм доволен.
Подайте ми хлебчето и яйцето.
Господарят е в добро настроение.
Не съм в настроение и добре знаете защо!
Защо? - И питате? Заради снощи!
Госпо... госпо.. - Господарю!
Идва кра... кра... - Кой?
Кралицата! - При мен, в този ранен час?
Бързо, дрехите ми!
Махнете възглавницата!
Облечете ме бързо!
Ръката на инфантата ми е в кърпа вързана и няма да я пусна.
Не знаех, че вие и инфантата... - Орденът ми!
Няма да познаеш какво ще ми съобщи кралицата -
ще ставам кралски зет.
Което е странно, предвид че те нямат деца.
Тя има племенник, същото е.
Само кралят да претърпи злополука по време на лов...
После дебелият братовчед Леополд...
Дребният анжуйски херцог..
Всички измират по време на лов и изгрявам аз.
Ще се избегне борбата за трона.
Нейно величество кралицата! - Бързо, разтребете!
Сторете път на кралицата!
К... какво?
А, много данке.
Малка инфанта, да.
Много съм щастлив, лельо... Леличко.
Какъв красив език!
Какво казва? - Дон Салюст,
лишен сте от длъжност и кралско благоразположение
Губите титлата си Кавалер на златното руно
и поста на министър на полицията и финансите.
Цялата ви собственост се конфискува в полза на Короната.
Какво съм сторил? - Дете, дон Салюст!
Какво е това дете? Чие е?
Не разпознавате детето на придворната ми дама?
За първи път го виждам!
Той мене прелъсти и изостави.
Лъжкиня! Лъже и на френски, и на немски!
Това дете е лъжесвидетел. Тя и аз - нихт, нада, нищо, никога!
Кралице, това е колосал конспирацион.
Дон Салюст, напускате Мадрид утре,
след като съгласно етикет върнете Златното руно на краля.
Госпожо..
Не се оставяйте да ви манипулира едно новородено.
Добре, всичко признавам -
греховете си, своите деца. чуждите, че и вашите, ако щете.
Дърт мерзавец! - Позеленя като ръкавиците си.
Всичко се подрежда.
Утре ще върне ордена си на краля.
Ще се възползваме от възможността, но трябва да действаме бързо.
Амигос! Приятели...
Не го давам! Мое си е!
И това е мое!
Не! Няма да изнесете масата ми!
Ей, ела ни помогни!
Вилиците ми!
Кралицата каза да ви се вземе всичко. Всичко.
Нищичко не съм взел. - Напротив.
Кой ми ги е пъхнал там?
Какво ще правя сега? Аз съм министър, нищо не умея.
Заедно все някак ще се справим. - Махайте се оттук!
Не искам да ви виждам повече!
А кой ще ми плати заплатата? - Ето ви заплатата!
Вън! Не искам и да знам за вас!
Дайте ми тази метла... - Ако обичате!
Метлата си е моя. - Негодник! Мерзавец! Подлец!
А ти, зла жено...
Мръсницен! Ще ти отмъстя!
Еднооки!
Господарю.. - Ти... Ехо! Познаваш ли Сезар?
Разбойника ли? Да! - Искам да ми го доведеш.
Никой не го е виждал, камо ли аз, едноокият.
Всичко се вижда с едно око.
Прав си, но откриеш ли едната половина, другата ще е наблизо.
Сезар, племеннико!
Несретник! Мизерник!
Тук съм! - Негодник!
Аз съм! Къде си? - Горе!
Къде горе? - Тук
А. ето го! - Идвам!
Ах, ти, дърта кукумявке!
Показа си клюна от дупката, а? Защо ме търсиш?
Дойдох с предложение.
Добре ли плащат?
Цяло състояние. Моето. - Тия ги разправяй на магарето.
Къде тръгна? Не натам!
Мръдни малко!
Чуй ме добре. Бандитът Сезар изчезва.
Изчезва, няма го, край! Забравяме го завинаги.
Превръщаш се в дон Сезар.
Ще убедя Двора, че пристигаш от Америка
и...
...прелъстяваш кралицата. - Значи е вярно?
Тя ли те е хвърлила в немилост? - Прелъстяваш кралицата,
аз пиша анонимно писмо до краля, той ви заварва,
нея прогонва, а мен ме връща на власт.
Дали в цяла Испания ще намериш глупак, който да приеме?
Има такъв глупак, но аз побързах да го прогоня!
Ти отказваш, нали?
След мен!
Браво! Браво!
Ето го. Какво да го правим? - В Африка! На каторга!
Предател! Не вярвах, че си чак такъв подлец!
Продайте го и повече да не чувам за него!
Тръгвайте!
Смърт на Салюст! - На бесилото!
Смърт на изедника!
Обирджия! Крадец!
Обесете го! - Изгорете го!
Смърт на Салюст! - Да живее кралят!
На бесилото! - Смърт!
Веднага.
Не е разумно една дама да обикаля улиците на Мадрид в този час.
Ако не съм дама, разумно ли ще е, глупако?
Господарю!
Знаете ли защо дойдох? - Моля?
Знаете ли защо дойдох? - Не.
Откакто ме напуснахте. съм в плен на печал...
Господарят не съзнава какво си е наумила...
От сутринта постоянно мисля за вас.
Дайте ми ръката си!
Каква съдба! Вие сте грозник, тя - красавица.
Вие сте голтак, тя - богаташка.
Вие сте глупав, тя също. Вие сте слуга, тя е самата кралица!
Така пише тук!
Тя дори не знае за мен. - А ако - като с вълшебна пръчица,
премахна това различие?
Ако ви превърна в прекрасен принц?
Дайте си пак ръката. - Не...
Птичето веднъж каца на рамото. И това птиче съм аз.
Насам, господарю. - На колене пред краля.
Той обича поданиците да са смирени.
А ако кралицата ме разпознае?
Знаете ли колко лакеи като вас има в този дворец?
800, така че...
Казва се... - Не "при бръснаря", а "на бръснар".
Тъкмо обратното. Правилно е "при бръснаря".
Не се казва "много ви здраве", а... - "Бе щастие да ви срещна!"
Много добре. Браво.
Я колко е мизерно тук!
Как живеете в подобна дупка? - Вие ме настанихте тук.
Колко е уютно!
Добре ли ви е тук?
Да. - Съблечете се.
Как ви е името? - Дон Сезар, граф Де Гафаро.
Не! Граф Де Гарофа.
Тъкмо сте се върнали от Америка. Га-ро-фа!
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, хоп... Не!
Нямате никаква класа.
А умеете ли да лъжете?
Това е полезно умение в кралския двор.
Кажете ми една опашата лъжа, да видим ще повярвам ли, или не.
Ама с голяма опашка да е.
Вчера в джобовете на зеления ви костюм..
...открих 300 000 дуката - Къде са?
Под сламеника ми.
Скрил си ги, значи!
Крадец! Вие ме окрадохте! - Не, господарю, излъгах ви.
Да живее кралят!
Кралят!
Слизайте от конете.
Шапката! Ние, големците, не стоим гологлави пред краля.
Да вървим.
Простете.
Само бедните се извиняват. Богатите се държат арогантно.
Да вървим.
Великолепно!
Във Флоренция на това му викаме "адска машина".
Вие ни се подигравате, Джузепе. Тази бомбичка няма да убие и муха.
Ще сложа хиляда пъти повече барут и кралят на Испания - бум!
Господа, след малко кралят ще бъде мъртъв.
Един за всички... Всеки за себе си.
Какво ви прихваща?!
Да го отложим за утре, а?
Днес връщам ордена си, не утре.
Не искате ли да се запознаете с кралицата? Тогава вървете!
Не!
Не, казах!
Ако питат какво съм видял в Америка? - Американци.
А с това...
...знаете кой ще познае кой сте.
Така.
Инфантата.
Това ли е годеницата ви? Поздравления.
Грозотия! На всичкото отгоре и невъзпитана!
По-добре да ме представи някой, който не е в немилост.
Неблагодарник! Посветих цяла нощ. за да превърна червея в идалго.
Видяхте ли, никакви обноски! Къде изчезна?
Къде отивате? - Снощи не бях на себе си.
Ще останете. - Защо ли сте тъй загрижен за мен?
По-добре да си вървя. - Заповядвам ви да останете!
Дотегна ми! "Поклон! Долу! Горе! Махайте така, говорете така..."
Г-н маркиз, много ви здраве. - Вие сте...
Да, и аз нямам обноски.
Кралят! Кралицата!
Насам или натам е изходът?
Големците на Испания!
Господа, шапките.
Понеже Салюст ще носи бомбата,
ще решат, че той е подготвил атентата.
Идеално. Готово ли е? - А възнаграждението ми?
Ще ви платим после. - Не! Без пари няма бомба!
Джузепе, ето ви разписка.
Другата половина - след взрива.
Задействайте механизма.
Ще гръмне точно след 4 минути и 30 секунди.
В този момент гледайте да сте на поне 20 м. от трона.
Боже, кралицата! - Побързайте.
Къде е тронната зала? - Натам.
Дон Салюст - маркиз Де Монталегре,
барон Дел Писко,
е на заповедите на Негово величество нашия крал.
Ще се оттеглите в манастира "Сан Игнасио",
където ще дадете обет за целомъдрие
и за живот в оскъдица. - А, не, никаква оскъдица... сеньор.
Сеньор, дон Салюст очаква вашето благоразположение.
Дон Салюст, вече не сте достоен да останете сред нас.
Както ви е казала кралицата,
отнема ви се титлата Кавалер на златното руно.
Тежичко е.
Достатъчно!
Внимавайте!
Пазете се, ще гръмне!
Ще гръмне!
Сеньор, внимавайте! Във възглавничката е!
Салюст е виновен!
Той искаше да убие краля! Задръжте го!
Ето го там! - Не бях аз!
Не съм мърдал оттук! Лъжец!
Салюст, признай!
Веднъж и аз да съм невинен! Аз си седях тук. Молех се.
Простете, кралю, ето виновника - Върнете ми го!
Ето доказателството, сеньор.
Бързо.
Кой сте вие?
Кому дължим живота си?
Ами аз, кралю, съм...
Мой племенник, сеньор.
Дон Сезар... - Граф Де Гафаро.
Гарофа - Граф Де Гарофа.
Той тъкмо се завърна от Америка... - Където видях много американци.
Дон Салюст... - Да, сеньор?
Имате 5 минути да минете за последен път през Пуерта дел Сол.
Той ме мрази. - Какво?
Мрази ме.
Вас вика. - Сезар, приближи се.
Цезар фон Гарофа!
На колене
Вярвам, че ще бъдеш по-достоен от чичо си.
Да, сеньор.
Към Пуерта дел Сол!
Вашата бомбичка не беше добре нагласена, гръмна рано.
Докато моята бомба ей там ще гръмне по-нататък,
но ще вдигне пушилка до небесата.
Не разбирам. - Все едно В Африка!
Салюст, ще ми паднеш, подлецо!
Стига, Сезар, чухме историята ти вече 50 пъти.
Откъде си? - От Мадрид.
Кралят ме продаде за 500 динара. - Хазната още е празна.
Подлецът Салюст! - Станаха големи промени.
Не Салюст коли и беси, а племенникът му Сезар.
Сезар?! Господи! Аз съм Сезар!
Сезар, на колко възлиза очакваната сума?
3-4 милиона дуката, сеньор -
щедър принос за хазната от маркиз Дел Басто.
Сеньор, недоумявам! Родът ми не плаща данъци от 300 години!
Всичко си има начало. - Кой го измисли?
Бог. Нима ще се противопоставите?
Кралю...
Следващият.
Разбойникът ми взе 5 милиона! - Аз няма да платя!
А аз - да, но който плаща последен, плаща най-добре!
Сезар, защо ботушите ти винаги лъщят повече от моите?
Защото сам си ги лъскам, сеньор. - Сам?!
Ще ви покажа.
Лесно е. Дайте си крака.
Маркиз Де Приего, херцог Де лос Монтес
и херцог Де Сандовал. - Позволете.
Простете, сеньор, но друг начин няма.
И така всяка сутрин. - Всяка сутрин?
Дай сега аз - твоя. Хайде, не упорствай.
Сеньор, протестирам. Само бедните плащат данъци.
Което е крайно несправедливо, нали? - Занапред и богатите ще плащат.
Златото във везната не е ли малко?
И на мен ми се струва така. Простете.
Ами да, нищо работа.
Спуснете ме.
Не гледайте така унило! Долу, Бруте.
Кралю, считам... - Замълчи! Конят ми!
Отиваме на лов. - Сеньор, кралицата ви чака.
Дотегна ми от нея. Кажи й, че ще я видя утре.
Ще убия шест вълка и се прибирам.
Доня Изабела? - Не!
Кралице... Дон Сезар.
Кралят ще отсъства до утре. Отпътува по важни държавни дела.
Вие не умее лъже.
Играе сляпа баба с нас?
Ваше величество!
Кралицата на Испания не играе с благородник.
Кой казва? - Етикетът.
Да вържем очите на Етикета.
Но... Кралице, не си го и помисляйте...
Недейте, не и аз..
Къде сте?
Къде сте, момичета?
Насам, доня Хуана.
Ще те хвана... - Още мъничко, пор фавор...
Насам...
Кой го направи? Кой дръзна?
Някой ме бутна! Кой?
Нагълтах се с вода.. Не мога да дишам...
Кралице... - Внимавайте, доня Хуана..
Въдете спокойна, удавих я.
Скъпо ще ми платят тези никаквици!
Исках да говоря с вас. - Това забранено, тихо.
Забранено е онова, което правя - лъжа, представям се за друг,
радвам се на благоволението на краля, а ви...
Името ми не е Сезар. Казвам се Блаз.
Аз съм слуга на Салюст, не негов роднина.
Торино? Вие сте италианец?
Защо пък италианец?
Госпожо..
Госпожо, не зная как... - Дон Сезар.
Ще ви направя едно признание. Аз ви обичам.
Вие сте толкова красива, така сияйна...
От месеци копнея за вас.
Не че сте ме насърчавали,
но сте толкова привлекателна с тези ваши закачливи очи
и фини крачета...
Разкрих ви сърцето си.
Ако сега ме отпратите, ако ми кажете да си вървя,
ще си тръгна смирено.
Но вие плачете! - Да.
Дон Сезар, ето къде сте били!
Скъпи ми бароне! - Търсих ви да говорим за данъците.
Имам големи разходи и ми е направо непосилно...
Сезар, ваша съм телом и духом, когато ме пожелаете.
Ето ръката ми.
Защо въздишате, Сезар?
Аз също ви обичам.
Колко сте нетърпелив!
Дивак!
Ако ви разпознаят? - Не и след 6 месеца изгнание.
Среща на уреченото място.
Ще се слея с процесията. Блаз със сигурност е там.
Блаз, вие ли сте?
Не.
Сезар, вие ли сте?
Не е той.
Познайте защо министърът не е тук. - При краля е, както обикновено.
Знаете ли за какво го омая? За нов закон.
Сега, убиеш ли слуга, трябва да съобщиш.
Блаз!
Сезар! - Трябва да се освободим от него.
Заговор срещу Блаз? Всичко ще провалят.
С дъртия негодник Салюст ни беше по-добре.
Той поне крадеше само от бедните. - Най-сигурно е с отрова.
Утре е рожденият му ден - идеален повод за отровна торта.
Глупак! - Не бях аз.
Дел Басто! Сандовал!
В колко часа утре?
В 15 ч. в дома ми, Ще приключим бързо
Приего!
Лос Монтес!
И те подготвят заговор. Срещу Блаз.
Ако не го предупредя, моят заговор ще се провали.
Безмълвни!
Освен че е ням, е и глух!
Казвайте.
Много бързо говорите. Отначало.
Не крещете де, не съм глух!
Нищо не чух. Какво каза? - Не се бъркайте в разговора.
Продължавайте.
Реформи? Той прави реформи?
Затова искат да го натъпчат с торта.
Няма да го угояват, глупако, ще го тровят.
В никакъв случай не бива да я яде.
Как защо, глупако? Защото ако утре убият Блаз,
кралят няма да го завари в леглото на кралицата.
Моето отмъщение е слугата ми да сложи рога на краля.
За теб, Сезар - най-хубавият ми бик.
Виж го какъв е юнак.
Твой е, вече го дамгосаха.
Приего, аз ти взех златото, а ти ми даваш най-хубавия си бик.
Какво означава това? - Че не съм злопаметен, омбре.
Ела, чакат те още изненади.
Цианкалий.
Крадеш, а? Животно! Подлец! Мижитурка!
Ела ми тук! Тръгвай с мен! - Не искам...
Маркиз Приего ще те наложи с тояга за забава на гостите.
Кремът не е сладък, а солен. - Солен ли?
Опитайте.
Сладък е. - Не, има сол.
Хапнете още.
Маркизът, предрешен като лакей?
Какво правите тук? - Прикрийте ме и танцувайте!
Да ме преследвате на рождения ми ден при приятелите ми...
Хубаво се повеселете, че ще ви е за последно.
Тортата е с отрова.
Яжте малко, печелете време и оставете останалото на мен.
Но кой иска да ме убие? - Приятелите ви.
Ето ги. Накажете ме пред всички. - Сезар, идваш ли?
На ти, измамнико! На ти, негоднико! - Не се увличайте!
Стига!
Сезар, ела да разрежеш тортата. - С удоволствие.
Трогнат съм. Какъв чудесен приятелски жест!
Жалко, че има толкова мухи.
Но няма как, такова е времето... Нали трябва да печеля време...
Както и да е. И така..
Само да нямаше... Погледнете, вижте какви рояци.
Гледайте ги колко са много.
Вижте... Не мърдайте!
Стойте така, не мърдайте...
Ето я гадината. Иска да опита тортата ми.
Виж ти.
Умря. Колко странно!
Какво чакаш? Разрежи тортата и яж!
Такава хубава торта се реже с хубаво острие...
Да ви е сладко, господа! - Предателство!
Оставете го на мен.
Салюст!
Насам!
Оттук.
Тишина!
Господа, ще се лее кръв. но не тази на бика.
Господа, наш ред е.
Бързо!
По-бързичко!
Благодаря ви, спасихте ми живота! Вие сте...
Вие сте пленник.
Но, господарю, какво ви става?
Но, господарю... - Качете го в каретата! Мълчи!
Мълчи!
Мълчи, казах!
Не разбираш ли от дума?! Погледни нагоре.
Кралицата е там... Не ме нервирай, че ще те оскубя!
Кралицата е точно отсреща -
в стаята с балкона. Там горе, нали разбра?
Сега повтаряй... Слушаш ли ме? Повтаряй.
Хайде, говори!
Хайде де, говори! - П-роклятие
Грубиян, а ми струваш цяло състояние!
Да не си повторил тази дума! Говори!
Сега повтаряй след мен.
Сезар ме изпраща.
Сезар-р ме изпр-раща. - Браво Нататък?
Не на испански, тя е германка. Кажи "обичам те" на немски.
Не този прозорец!
Какво ще каже на дъртата вещица?
Сезар-р ме изпр-раща. - Сезар?
Какво? Утре вечер?
В страноприемница "Черната глава"?
Той ще те чака. - Ще ме чака...
Какъв е този шум?
Обърка прозорците, насам! Ела де!
Кралицата е тук, горе.
Говори! Кажи й!
Аз теб обича.
Мен изпр-раща дон Сезар-р.
Дон Сезар, тук ли сте?
Тъпа птица, тежко ти!
Дон Сезар, паднахте?
Найн, любима, на мен удобно.
Елате при мих... мен
утре вечер в страноприемница "Черната глава".
Рандеву? Каква гросе лудост!
Найн, малка лудост. Да смятам ли, че ще дойдете?
Смятате? - Да, смятам - 1, 2, 3.
Да, ще дойда.
Лека нощ, дон Сезар.
Ауфвидерзен.
Анонимно писмо до краля!
Вие сте твърде силен противник. - Анонимно писмо до краля!
Анонимно писмо...
Ваше величество, вие сте рогоносец.
Аз?! - Да, вие. Кралицата ви мами.
С кого? - С дон Сезар.
Предател! - Двамата ще се срещнат довечера
в страноприемница "Черната глава". Всеки момент тя ще дойде
и ще ви каже... - Ваше величество!
Майн баща болен. Може ли отиде в Бавария?
Кога искате да тръгнете? - Сега.
По-скоро замине, по-скоро се върне.
Вървете, госпожо,
и знайте, че ще ви следвам в мислите си
Нищо не разбирам, нищичко! - Ще разберете.
Спасихте ме, отвлякохте ме, вързахте ме, бръснете ме... Защо?
По-полека. Какво кроите пак, стари подлецо?
Ще ви кажа.
Вие сте моята пионка, затова трябва да изглеждате добре.
Гледайте сега.
Помните ли?
Воли. Ах, как боли!
Хубав парфюм...
Хубава прическа...
Ще ви направя хубав, неустоим.
Не ви ли харесва? Готово - пръв красавец!
Госпожо, вижте го какъв е хубавец.
След 40 г. мир и разбирателство три ритника в един ден!
Мен, големеца, да ме рита един слуга!
Големец или слуга - все боли!
Май сте се самозабравили!
Ще наредя да ви задържат. Вече не сте министър.
Стража!
Впрягам пионката си...
...и после я укротявам.
Още веднъж... Край
Безмълвни! Еднооки!
Да. господарю? - Чисто е, нали?
Ти си отваряй окото, а ти...
Говори!
Да попадна точно на ням!
Няма никого, не надзъртай! Хайде, изчезвай.
Руйно вино. Не се тревожете, хубаво ще си поспите.
И когато се събудите, в леглото ви ще има изненада.
Не мърдайте оттук.
И аз отивам да се разкрася и веднага се връщам
Кой сте вие? - Дон Сезар.
Истинският.
Някой идва.
Моята любов...
Моето съкровище...
Моят мъж...
Майчице! - Папагалът всичко ми каза.
Нима? Тихо, че зебрата под леглото ще ни чуе.
Любовно гнезденце, цветя, романтична вечеря...
Ухапи ме пак, дивако!
Първо да пийнем, а? - Искаш да ме напиеш ли, палавнико?
Пий пръв. - Първо ти. Хуанита, сърце мое.
Господарю!
Какво има? - Немият е в несвяст отвън.
Блаз! Със сигурност е той!
Дъртата вещица!
Как се е озовала тук? - Коя е тя?
Гувернантката! А къде е кралицата? А Блаз къде е?
Избягал е. - Едва ли е далече.
Трябва да го откриете! Искам го в това легло, още сега!
Ти - натам, аз - насам. - Идвай тук.
Хайде, тръгвай!
Колко си силен!
Люби ме!
Няма. Спи, дърто.
Спи!
Кой е там? - Аз съм, дон Сезар.
Айн момент, бите.
Влезте, любима.
Господарю, открих го!
Фраснах го и го сложих в леглото, както ми наредихте.
Помогни ми.
Племенникът ми! Объркал си ги, глупако!
Щом е племенникът ви, значи е той. - Не е той, казах ти!
Този го продадох и бързо-бързо изхарчих парите!
Къде го намери? - Горе, на стълбите.
Избягал е Ще полудея.
Ще го сложим при дъртата.
Кралице, любима, събудете се!
Събудете се!
1, 2...
Кралице... - Обичам ви, Сезар.
Събудете се, те ще ви компрометират.
Какво значи това? А, да ви целуна.
Копнея да ви целуна, но моментът не е подходящ...
Блаз ми трябва! Вдън земя ли пропадна?
Тук е бил, а ти каза, че го няма. - Не разбирам.
Ето така..
Нейната глава насам, неговата натам..
Сезар, обичам те!
Слизайте от конете!
Сезар, ела!
Кралице...
Претърсете навсякъде и ми доведете всички!
Салюст, какво правите тук?
Къде е кралицата?
Получихте ли анонимното ми писмо? - Къде е?
Горе, сеньор. Ще ви заведа.
Бързо.
Побързай... Някой идва!
Направих ви голяма услуга. Прогонвате я и ми връщате всичко -
привилегии, пост, богатство, кавалерски орден...
Вътре са.
Сеньор! Вие тук?! Хуанита, събудете се!
Отворете очи, ангел мой, кралят е тук.
О, сеньор... - Доня Хуана, не ви ли е срам?
Съвсем не, сеньор. - А теб, Сезар?
Къде е кралицата? - Кралицата? Тук?
Тя отпътува за Бавария, сеньор, баща й е заболял.
Затова с доня Хуана...
...се възползвахме.
Опомнете се, Салюст!
Самозабравяте се, все пак сте в стаята на девойка.
Сеньор...
Вече не съм девойче, оженете ни!
Да не прибързваме. Нека ви обясня, сеньор.
Работата е там, че... че...
Претърсихме навсякъде, но само тези двамата открихме.
Кои са тези, Салюст?
Къде е той?
Какво каза? - Целуни я, глупако.
Салюст, къде отивате? - Никъде, сеньор.
Търсех ви, кралю. - Кажете сега...
Рогоносец ли съм?
Вижте кой идва! - Вижте кой е тук!
Големците!
Приего! Дел Васто!
Салюст! - Радвам се да те видя! Теб също.
В моята каторга са най-отбраните люде в цяла Сахара.
Няма да гнием тук. Намислил съм план за бягство.
Връщаме се в Мадрид, организираме заговор,
кралят прогонва кралицата, дъртата се омъжва за папагала.
Сезар става крал, вземам го за мъж и ставам кралица.
Спрете се. Съвсем се самозабравихте.
А вас защо заточиха тук, Сезар?
Името му не е Сезар, а Блаз.
Кралят ми каза "Или сватба с доня Хуана, или каторга."
Какво избрахте? - Нали виждате!
Сезар! - О, не!
Дъртата вещица!
Сезар, ето ме! Идвам при теб!
Помощ!
- Сезар, чакай!
Любов моя, чакай ме!