Film "MANDERLAY" ispričan u osam poglavlja
PRVO POGLAVLJE,u kome smo se zadesili u Manderlay i upoznali tamošnje Ijude
Bilo je to 1933.
Grace i njen otac su se kretali ka jugu sa njihovom vojskom gangstera.
Nakon što su napustili Dogville, vratili su se u Denver
da bi uvidjeli da su miševi dobro kolo vodili dok mačke bilo nije,
i da su nove snage preuzele njihovu imovinu.
Rezultat je bilo neprijatno povlačenje
koje ih je dovelo u Alabamu u potrazi za novim terenom za lov.
Neće to priznati, ali to je činjenica.
Ne postoji žena na svijetu koja ovo ne fantazira,
bilo da je u haremu,
ili da je divlji domoroci jure kroz divljinu.
Stalno pričaju o civilizaciji i demokratiji.
Seksi, zar ne?
Grace i njen otac su nastavili sa svojim legendarnim neslaganjem,
čak i po napuštanju Dogvillea.
Mada se Grace koristila tehnikom puštanja stvari onakvim kakve jesu godinu za godinom,
odlučila se suprostaviti nekom tako promjenjivom kao što je njen tatica, koji je
još uvijek vjerovao da se svaka zamjerljiva žena može smiriti dobrim starim buketom karanfila.
Kladim se da ne bi imao hrabrosti pričati tako da je majka još uvijek živa.
Vjerovatno da ne bi.
Idemo, šefe.
Gospođice, mogu li razgovarati sa vama?
Mogu li razgovarati sa vama?
Izbatinaće ga. Znam da hoće. Ali to nije istina. Ništa nije ukrao.
Namjerno su mu poturili to vino u sedlo. Samo da imaju razlog da ga izbičuju.
Takav je gospođin zakon. Jedna boca znači bičevanje.
O čemu to pričate? Koga će izbičevati?
Timothyja.
Zašto?
To rade robovima.
Robovima? Da, gospođo.
Naravno da ste čuli za robove.
To smo mi u Manderlayu. Od Boga zaboravljeno mjesto.
Tamo su ga odveli.
Slušaj, Grace. To je lokalna stvar.
Mi ne bi trebali da guramo naš nos u to.
A zašto da ne guramo naš nos u to? Samo zato što je to lokalni problem?
Sigurno nije naša odgovornost.
Misliš da su crnci sami željeli otići iz Afrike? Zar ih nismo mi doveli u Ameriku?
Veliko zlo smo učinili prema njima. Zbog našeg zlostavljana su takvi.
Odvežite ga.
Stanite!
Bojim se da nećete, gospođo.
Robovlasništvo je ukinuto prije 70 godina.
Ako ne želite poštovati taj zakon svojevoljno, mi ćemo vas natjerati.
Pomozite mi da je uvedem unutra.
Vodu za gospođu, brzo.
Poštedi me svog licemjerstva, glupi robe.
Napolje. Ostavi nas nasamo.
Ako tražite suosjećajnost, ne očekujte je od mene.
Slušaj.
Ja sam veoma stara, na žalost na samrti.
Htjela bih te zamoliti za uslugu.
Ako to podrazumjeva nastavak vašeg iskorištavanja ovih Ijudi, žao mi je, moraću reći ne.
Bez obzira što ste na samrti.
Robovlasništvo je završeno. Vidim to.
Moralo je i to doći jednog dana.
U redu.
Vjerovatno ću vas odbiti, ali svejedno možete pitati.
Ispod kreveta je jedna knjiga.
Želim da je uzmete i spalite umjesto mene.
Tako će biti najbolje za sve.
Sigurna sam da tako mislite.
Ali mislim da će sve najbolje poslužiti ako se bude iznijelo na vidjelo.
Preklinjem vas. Kao žena ženu.
Žena ženu
ne pravi nikakvu razliku kod mene.
Grijehe iz prošlosti ne mogu i ne želim brisati iz vaše prošlosti.
A sad vas moram ostaviti. Vjerujem da su
očevi Ijudi otključali kapije tako da
Molim vas, obavijestite sve ostale na plantaži da od sada mogu uživati iste slobode kao i svaki drugi
građanin ove zemlje. Po ustavu koji se može naći u svakoj sudnici.
A evo vam i savijet. Kad budete tužili porodicu
postoji pisani dokaz skriven u ovoj prostoriji.
Mrtva je.
Stara đavolica.
Oprostite. Nisam tako mislila, gospođice.
Ne, ako iko ovdje zaslužuje izvinjenje, to nisam ja.
Plašim se.
Nemate se čega plašiti.
Porodici smo oduzeli svo oružje.
Ne.
Plašim se onoga što će se sada desiti.
Osjećam da nismo spremni
za potpuno novi način života.
U Manderleyu
smo mi robovi jeli u sedam.
Kad Ijudi jedu kad su slobodni?
Mi ne znamo te stvari.
Slobodni Ijudi jedu kad su gladni.
I slobodne žene, takođe.
Imajući na umu vrijeme i situaciju, Graceine riječi u sobi mrtve žene
o vremenu obroka slobodnih građana se možda činio neozbiljno prevatren.
Ne bi trebali vjerovati da te riječi imaju ikakvog značaja za sirote izgladnjele Ijude u Americi.
Grace se vratila gangsterima koji su zbilja smatrali razoružavanje plantaže kao svoju nadmoć
iako je njihov plijen bio bijedan: sačmara i stari pištolj-igračka.
U redu, možemo da idemo.
Ne, hajde da sačekamo malo.
Šta čekaš?
Da dođu da ti se zahvale?
Da sve zapale i odigraju plemenski ples na ruševinama na svjetlu baklji?
Ohol si, tata. Uvijek si i bio.
Dugujemo tim Ijudima. Mi smo ih doveli ovamo, mi smo ih zlostavljali, napravili od njih ovo što jesu.
Ne sklapam poslove sa brbljivcima.
Ne možeš im vjerovati kad je velika lova u pitanju.
Zašto ne izlaze?
Upravo to si rekla i prošli put.
Prošli put?
Sjećaš se kad si imala 6 godina?
Mislila si da je tako tužno što je tvoj voljeni Tweety zatvoren u kavezu. Niko te nije mogao ubijediti da ga ne puštaš.
Tweety je bila ponosna ptičica.
Mnogo mu je pomoglo dostojanstvo. Našli smo ga slijedećeg jutra zaleđenog ispod tvog prozora.
Znam.
Bio je ptica za držanje u kući. Nije imao šanse.
A šta misliš da su oni crnci unutra?
Šta misliš koliko generacija je imalo svoj dom iza te ograde?
Kladim se da će većina njih prihvatiti zaposlenje kod starih gazda.
Naravno, sad će dobiti nekoliko dolara za svoj trud,
ali će to veoma brzo popiti.
A poslodavci će ih malo podstaknuti u tome
tako što će otvoriti male radnje prepune pića samo za njih.
I naravno, nikad neće biti u mogućnosti vratiti im novac
i opet će biti u klopci.
Ono što si uradila je bilo veoma plemenito, ali
ali kad se sve sagleda stvari si učinila samo gorim.
Baš kao što si učinila sa Tweety.
Zato se jedino možemo nadati da neće biti mraza.
Ono što si rekao o ugovorima i pozajmicama.
To je prevara.
Prevara?
Čitala sam da...
se oslobođenim robovima daje mula dio zemlje da bi stali na noge.
Istina, ali kad dođe do toga, vlasnik mule i zemlje je rađe zadržava za sebe
tako da se u stvari po tom pitanju ništa ne dešava.
Kako god, može proći dosta vremena dok skupe dovoljno dokaza
protiv porodice koja je vodila plantažu za suđenje.
Suđenje?
Draga moja, ponekad mi se čini da mnogo manje razumiješ stvari od svoje majke.
Izgleda da sam ga potcjenio.
Imamo bar jednog čovjeka sa iskrenom žudnjom za slobodom.
Izlazi i žuri mu se.
Da, tako je. To je Grams.
Oprostite. -Nije baš dostojanstven čovjek. Do bola je preplašen.
Da li je moguće porazgovarati sa mladom damom?
Da, da.
Ne želim da vam stvaram neugodnosti.
Upravo to radiš.
Nikome ne stvaraš neprijatnosti. Ovo je veliki dan za sve, znam to.
Pomislio sam da možda izgledamo pomalo nezahvalni.
Željeli bi smo vam zahvaliti kako treba za ono što ste učinili.
Neće dugo trajati.
Da, naravno. 10 minuta.
A onda odlazim. Ni sekunde duže.
Grace su proveli kroz prostorije za boravak u jadnim kolibama dodijeljenim robovima.
Njeni postupci su uključivali bezuslovno bogaćenje života ovih Ijudi, u to nije bilo sumnje.
Ili je bilo?
U stvari, Grace nije vidjela mnogo sjaja kom se nadala.
Sjaja koji bi je ubijedio da niko od njih neće završiti kao njen jadni mali kanarinac.
Ovo su bila Ijudska bića.
I to ona vrsta kojoj je nanošena bol, mislila je Grace,
ali je iznenada prekinuo čudno egzotičan akcent.
Dok smo bili robovi
od nas se nije tražilo da budemo zahvalni
za vodu koju pijemo ili vazduh koji dišemo.
Niko se ne treba zahvaljivati.
Ali... Ali šta?
Mislite da zbog nečega moramo biti zahvalni?
Nisam mislila reći "ali", već "i". I...
nemate razloga biti zahvalni za nešto tako prirodno kao što je vaša sloboda.
Ja se prva izvinjavam za sve
čemu ste vi i vaš narod bili podvrgnuti.
Znate, te kapije su trebale biti otključane prije 70 godina.
Samo prije 70 godina?
Prije toga su naravno bilo potpuno opravdane.
Ne.
Ne, niste me shvatili.
Šta da kažem.
Ništa ne morate govoriti.
Čuli smo takve kao što ste vi. Suosjećajne dame
koje spašavaju ugnjetavane crnje.
Ja bih se željela zahvaliti.
Na vremenu koje je provela spašavajući nas, a koje je, kladim se, mogla potrošiti na nešto drugo.
Jer je to savršena pravda, kad je Bog neke od nas stvorio kao robove, a ne druge.
Crnac je zavjetovan po prirodi. Znam da to nije popularno reći
a ni ne kažem to ni zbog Burta.
Victoria nije bazirala svoje mišIjenje na iskustvu njenog muža, ali Bog zna da je to mnogo uticalo.
Burt je bio beskoristan idiot,
čiji je karakter Victorija bezuspješno pokušavala poboljšati šamarajući ga
svake ukazane prilike, bez obzira koliko on prijetio da će sebi oduzeti život bacajući se u bunar.
Grace je pogledala u starog kućnog roba i shvatila.
Nije je doveo ovdje da joj zahvaljuju.
Samo je želio da ih sve vidi.
Nesrećna gomila za koju se plašio da će imati malo šanse s druge ograde.
Živi dokaz razarajuće snage utiska.
Slušajte.
Sve je stavljeno na papir. Htio sam da prvo provjerimo tekst. Ovo je zakonski i obavezujuće.
Evo.
Šta je to?
Ugovori, gospođo.
Porodica je bila tako uviđavna da nam je svima ponudila zaposlenje.
Grace nije bila advokat, tako nekvalifikovana da procjeni
legitimnost dokumenta koji je držala u rukama.
Ali se plašila da bi ga svaki sudija u okrugu, na žalost, smatrao poštenim i ispravnim.
Činilo joj se da umjesto "uposlenik", isto tako mogu zadržati i stari termin "rob".
Ugovor je mogao biti potpisan samo ako bi on ili ona bili potpuno neupućeni u život u slobodnom
društvu, ili ako on ili ona ne bi imali izbora.
Narode, predpostavljam da vam hitno treba novac?
Novac?
Znao sam momka iz gradića kome niko imena ne zna.
Zato nema svrhe da spominjem kako se zove. On je imao novca, ali ne mnogo.
Spremni smo vam pozajmiti nešto novca, što je pokriveno ovim drugim dokumentom.
Isto tako možemo otvoriti malu radnju ovdje, ako želite. Ipak je grad daleko.
A budete li kupovali za sve nas, kladim se da će vam dobavljač dati fin popust, pa će roba biti jeftinija nego u gradu.
Je li tako, gđice Grace?
Ne znam.
Molim vas, potpišite.
Dobro, idemo.
Ugasi ga.
Prokletstvo.
Tata, rekao si da nisam imala moć da pomognem Tweety.
Bio si u pravu.
Tad sam bila dijete.
A šta je ovaj put?
Ovaj put imam moć da djelujem.
Tako si rekao u Dogvilleu. Da je tvoja moć i moja, takođe.
I da je mogu koristiti kako hoću.
Ta moć je da nastaviš sa porodičnim poslom.
Da sam otvoren za nove ideje. Moć koju tražiš sada
će nesumljivo biti upotrijebljena na nešto budalasto...
Tata, obećao si.
Bio si skot prema majci, ali kad bi joj nešto obećao, to bi i dobila.
Dobro, dobila si ono što sam ti obećao.
Možda stvari nisu podijeljene baš po sredini, ali ovoliko sam spreman ići.
Neću ništa da imam sa tvojim planovima.
I nećeš moći stupiti u kontakt sa mnom ako nešto krene naopako i budem ti trebao, po običaju.
Jer, srećom, draga, nećeš imati pojma gdje sam.
Tata, htjela bih uzeti i Josepha. Ne.
Treba mi advokat da sredim neku papirologiju.
Ne. Ne. Nikad!
Nikada neću pustiti Josepha.
On je jedini čovjek koji zna sročiti ugovor sa samo jednim mogućim tumačenjem.
Taj talent mi do sada još nije zatrebao, ali jednog dana možda bude.
Daću ti Vigoa i Bruna za njega.
Nikad.
Dao sam ti najbolje saradnike i ti to znaš!
Tata. Meni pripada polovina. Da je majka živa...
Prokletstvo, Grace!
Tako je tog dana sve do ranih jutarnjih sati Joseph upotrebljavao proslavljene fraze
koje kod prethodnog poslodavca i nije imao mnogo prilike koristiti.
Trebalo je sročiti nove ugovore, a stare poništiti
sve sa zadivljujućom voljom koje strane iskazuju uz malu pomoć mašinki.
Ovo su tapije. Prenosite vlasništvo na zajedničko vlasništvo bivših robova.
Poslednji dokument je ugovor o zaposlenju od strane ove zajednice.
Zaposlenju? Ne shvatam šta podrazumjevate pod tim.
Radićete bez plate, a pravo prekida ugovora zadržava samo poslodavac, ali ipak...
Fizički rad, za vas i vašu porodicu. Težak rad.
Reci nešto, Bingo.
Leđa mog oca nisu jaka.
Jednog Božića se popeo da dohvati luster.
Pao je i udario u sto.
To se dešava kad imate lustere.
Ja mislim da je vaše shvatanje vrijednosti drugih Ijudskih bića dostiglo željeni nivo.
Vašoj porodici i vama će biti dozvoljeno da odete.
Da odemo? I napustumo našu kuću?
Da. I uvjeravam vas da će i tako vaši izgledi biti mnogo bolji od izgleda vaših bivših radnika.
Što se tiče mog i prisustva mojih Ijudi, mi nastupamo samo kao vaši savjetnici.
Oružje je samo mjera predostrožnosti u slučaju prijetnje novoj zajednici.
Namjeravamo ostati ovdje, ali samo do završetka prve žetve.
Nakon toga, svaki od novih dioničara može unovčiti svoju tapiju i primiti dividendu.
Dobro, uzmite svoje tapije.
Niko nije bio pretjerano oduševljen ovim kasnim zakonskim poslovima.
Grace je vidjela dalje od ovoga.
I ako je vidjela i nešto više od straha i nemira u svim tim očima,
bar je u jednom paru očiju vidjela zahvalnost.
Burt. G. Burt nije primio svoju tapiju, pa ga molim da priđe i uzme je.
G. Burt?
Burt, je ustvari pripremio bijeg od svoje bijesne žene.
Uprkos njenog nepovjerenja u njegove sposobnosti, Burt je uspio sresti ženu kroz
ogradu, a ona se složila da će mu pomoći pobjeći.
I evo ga. Čekao je na dogovorenom mjestu u dogovoreno vrijeme.
Ruka od pomoći, kako bi žene rekle.
Kako neobična slučajnost da dvije žene dolaze u pomoć robovima u Manderlayu.
Grace i Burtova ruka od pomoći.
Neobične su i njihove sličnosti.
Mlade, lijepe, bijele u muškom društvu.
U stvari, muško društvo u ogromnom broju.
DRUGO POGLAVLJE Oslobođeno preduzeće Manderlaya
Grace se preselila na oslobođenu plantažu. Među njene dioničare.
Bila je poštovana kao boginja. Znala ih je sve.
Ali je niko nije mogao zaustaviti da ovog proljeća izvrši posmatranje Ijudi u Manderlayu,
nadajući se da će primjetiti promjenu u karakteru koju sloboda mora donijeti.
Ali, na žalost, malo toga je vidjela.
Vidjela je kako Victoria po treći put zagleda u bunar u nadi da će primjetiti Burtovo tijelo.
Vidjela je kako Flora i Elizabeth više nego ikada proganjaju Timothyja.
Vidjela je muškarce kako vrijeme provode igrajući karte pod njihovim procurjelim krovovima.
Vidjela je kako svi ignorišu Marka kad god da progovori nešto ne znajući da je poznat
po tome što nikad u životu nije dao inteligentan odgovor ni na šta.
Grace je vidjela kako Victoria tuče svog najstarijeg sina zbog krađe kolača.
I vidjela je nezaustavljiv, neizbježan lanac batinanja.
Victorija Eda, Ed Miltona, a Milton Willyja,
koji je dalje liječio svoje frustracije na Clari,
koja je isuviše rijetko uspijela iskoristiti prozor koji je njen otac opremio kao ulaz u hitnom slučaju,
a koji joj je takođe omogućavao da zaspi uz pogled na svjetlucave zvijezde.
Svake mijene, Grace je sa žaljenjem gledala kako bivši robovi stoje na misterioznim brojevima
i oznakama ispod gazdaričinog prozora, kao da se ništa u Manderlayu nije promjenilo.
Međutim, jedan se nije prepustio ovoj moći navike.
Timothy, naravno. Na trenutak joj je njegov egzotični ponos skoro oduzeo dah.
Tog dana je Grace prošetala pored stare kuće u kojoj su bijelci trenutno boravili
radeći na manje-više bespotrebnim popravkama, na putu ka ambaru u kojoj su bili smješteni njeni gangsteri.
Pa, kako ste svi?
Plašim se da Ijudi nemaju ništa da rade. A to nije dobro za moral.
U ovakvim situacijama je vaš otac uvijek nešto smišIjao.
Ne ovoliko strpljenja. Neilov djed je uzgajao pamuk i kaže da se pamuk trebao davno posijati.
Zemlja, čini se, nije spremna.
Možda zato što je niko nije uzorao.
Možda su ovdje stvari drugačije nego gdje tvoj djed živi.
Ne, gospođo. Mislim da nije tako.
Da je trebao biti posijan, sigurna sam da bi to ovi Ijudi ovdje prvi trebali znati.
Pošto se nije htjela namećati, njen odnos sa bivšim robovima se svodio na kratke pozdrave.
Ali je sad bilo vrijeme za razgovor sa nekim.
Oprostite. Gospodine?
Mark. Mogu li te nešto pitati?
Radi se o sađenju pamuka?
Znam sve o sijanju i žetvi i ostalom.
Pa kad pamuk treba sijati?
Postoje stroga pravila za to. S tim se ne smije zezati.
Manderay je oduvijek poznat po preciznosti žetve.
KIša zna udariti odmah poslije nje.
Kažu da će i noćas padati.
Ali sijanje?
To su znaci, draga gospođo, a vrijeme koje ste možda očekivali i ne ide na ruku.
Da, da. A kad će biti vrijeme ove godine?
Ni prerano ni prekasno.
Da, ali kad?
Zar pamuk nije trebao već biti posađen?
Ja nisam od onih koji prenose informacije ako nisam i te kako siguran u njih.
Činjenice moraju biti 100% sigurne. Činjenice moraju biti nesumnjive.
Znaš li kad se sije?
Ne.
Bolje da pitam Williama. Je li u svojoj kolibi?
Jutros je otišao u spavaonicu. Malo je prešao granice, kako kažu.
Čudno je... Žao mi je, sama ću ga naći.
William, došla sam zbog njiva.
Trebale su biti uzorane prije tri sedmice, a pamuk posijan prije dvije sedmice.
Ali, znaju li svi to?
Da. A po mom mišIjenju, vjerovatno misle da neko drugi prvo mora izaći na njive.
U stara vremena stari gospodin nas je tjerao tamo.
Možda je to zato što vam u stvari ne vjeruje.
Ali, William, mogli bi raditi nešto drugo?
Sami popravljati stvari. Zaista im to treba.
Kolibe su uvijek bile takve.
Nemamo materijala da ih popravimo.
Ali trebaće nam zarada na pamuku, kako će inače Ijudi sami preživjeti?
Ne znam šta bi to moglo biti, ali...
Ali, nemamo vremena za to.
Prije smo bili prisiljeni da sijemo ovako kasno. Žetva možda bude bolja posijemo li kasnije.
Tu je gospođin zakon.
Gospođin zakon?
Da, gospođin zakon. To su stara pravila vođenja plantaže.
Nama nije bilo dopušteno da ih čitamo, samo muškarcima u porodici.
Samo za muškarce u porodici, Grace je mislila.
Sigurno ne više.
I tu na gospođinom krevetu, pregledajući knjigu punu bizarnih pravila
naišla je na stranicu koja je izgledala čudno poznata.
Tabelu sa brojevima od 1 do 7.
Grace je, zasigurno, vidjela negdje nešto slično.
Gospođin zakon je sve otkrio. Manderlay plantaža,
sa svojom glamuroznom kućom i jadnim kolibama za robove su željeznim stiskom čuvali ti brojevi.
Predstavljali su psihološku podjelu robova u Manderlayu.
Sammy je bio u grupi 5. Crnac lakrdijaš.
Victorija je, naravno, bila u grupi 4. Crnac koji udara.
Nije ni čudo što je njen muž smatrao za neophodno prihvatiti ruku pomoći, čak i ako je bila druge boje.
Vilma i Mark su bili crnci gubitnici.
Willam je bio u drugoj grupi. Crnac koji priča.
Flora je bila crnkinja koja plače.
Itd, itd. Bilo je i crnaca koji udovoljavaju ali i ludih.
Poslednjoj kategoriji broj jedan ponosnih crnaca je danas pripadao Timothy
koji, naravno, nije bio tamo.
A Elizabeth je bila u sedmoj, ne prvoj.
Ona je bila crnac koji udovoljava.
Takođe poznat kao kameleon.
Osoba koja se mogla pretvoriti
u upravo tip koji se želio vidjeti.
Tako se robovlasnički sistem mogao toliko dugo održati u Manderlayu.
Okovi čak i kroz psihologiju.
Dok je Grace duboko u mislila prelazila kroz polja Manderlaya, sjetila se još jedne strane zakona
koji se isključivo bavio pljevenjem korova u romantičnom Vrtu stare gospođe.
Kako se zvao uski pojas šume koji je oivčavao plantažu.
Drveća i njihova stabla, Grace je mislila.
Znači, ipak je bilo materijala u Manderlayu.
TREĆE POGLAVLJE "Vrt stare gospođe"
Oprostite.
Mogu li vas sve pitati nešto?
Nije li istina da čak i neko ko je siromašan i obojen
ipak može podnijeti napor održavanja kuće?
Kako se usuđuješ?
Misliš da obojeni Ijudi vole rupe na krovovima i blato u kućama?
Sve što morate uraditi je začepiti te rupe.
Ali, rekao sam vam. U Manderlay nikad nije bilo materijala za takve stvari.
Nema materijala?
To nije istina.
Kad izađem u polja, gdje god da pogledam vidim drva.
Čekaju da se pretvore u daske za krov. Jedan produžetak, ili čak i cijela nova koliba.
To je gospođin vrt. To se ne smije sjeći.
A zašto ne smijemo posjeći vrt stare gospođe?
Jeste li proveli toliko mnogo sretnih sati oplakujući njene romantične staze?
To je istina.
Ima dosta drveta.
A koje smo posmatrali samo kao vrt stare gospođe.
Ne znam šta vi mislite, ali meni zvuči kao sjajna ideja.
I u tren oka su se ti neradni Ijudi pretvorili u Ijude u punom radnom zaletu,
Ljude koji hodaju, trčaju i rade.
A da im niko nije prijetio rukom stare gospođe,
kako su zvali bič.
Grace je dobila bitku koja je više ličila na početak nečega što će izbrisati sve negativno iz Manderlaya.
Ali, kao što je Grace sumnjala, apetit za poboljšanje boravišnih prostorija
je na žalost bio mnogo bolji od onoga za pripremanje njiva.
Nekoliko bivših robova se dobrovoljno javilo i sa bijelom porodicom i Grace
su obrazovali neku vrstu grupe za pripremu zemlje za sijanje.
Uz zurenje demonstrativno neprijateljskog Timothyja, sa misterioznom bijelom maramicom.
Nije rođen ovdje?
On je Mansi.
Lojalnost prema Africi. Veoma ponosan.
Ne pije, takođe. Niti se kocka, kao ostali, sa kamenčićima kao novcem.
To je bio gospođin zakon. Nije nam bio dozvoljen pravi novac.
Grace je znala za pametan sistem valute u gospođinom zakonu.
Ne pravi novac, koji se mogao koristiti vani u svijetu.
Mansiji se ne kockaju zato što ne vjeruju u dobitke.
Vjeruju da prema svojim usjevima moraš biti skroman i uzimati samo onoliko koliko je neophodno.
Nikada do sad nisam čula za te Mansije.
Ali vjerujem da sam jednom čula za Mensije.
To je drugo. Oni su bili robovi afričkih kraljeva.
Oni se kockaju. To je istinsko zlo, kako Timothy kaže.
Znači i Timothy ima predrasude.
Šta? Ništa, samo sam razmišIjala...
Vidim, našla si društvo, Flora.
Ne, ionako odlazim.
Timothy?
Da ti kažem nešto.
Znam da ti se ne dopadam.
I da mi ne vjeruješ.
I razumijem zašto.
lako se naši ideali razlikuju, u tebi je ponos
za koji vjerujem da će jednog dana donijeti spas svima u Manderlayu.
Da i ja vama kažem nešto.
Ti imaš lijepe riječi, gomilu gangstera i bijelu kožu.
Neki Ijudi kažu da je to u redu. Ali mene ne možeš prevariti.
Ne interesujemo mi tebe.
Ne kao Ijudska bića.
Uostalom, lako je dijeliti Ijude kad su druge rase.
Mi bijelci smo počinili nepopravljiv zločin nad čitavim narodom.
Manderlay je moralna obaveza, zato što smo vas primorali.
Srećom, ja sam samo crnja koji ne razumije takve riječi.
A sad me izvinite, došao sam svojoj djevojci, a tu nemate šta gledati.
Crnci ništa ne kriju, i da sam na vašem mjestu
odmah bi otišao, prije nego stvari postanu previše bezobrazne.
Grace je smatrala Timothyjevo neprijateljstvo kao izazov.
Slijedećeg dana je preduzela korak da ga razuvjeri u njegovoj tvrdnji je kao bjelkinja nesposobna brinuti o crncu kao ličnosti.
Razgovarala je sa Venus o njenom sinu Jimu.
Venus joj je otkrila da se Jim ponaša kao frustrirani umjetnik.
Timmy, jesi li vidio Venice?
Niko te nije čuo kako kucaš.
Imam nešto za Jima.
Od našeg razgovora sam ga dobro prostudirala
i u pravu ste, posjeduje umjetničku osjetljivost.
Ovo je... Ne, ne, ne.
Hajde, zovite ga. Ovo je za njega.
Jim, izađi ovamo, zove te gđica Grace.
Ovo je za tebe, zato što vjerujemo u tebe.
A sad požuri, slikaj svoje fantastične slike.
I ne obraćaj pažnju na one plitkoume koji ne znaju šta je umjetnost.
Oprostite, ali ja nisam Jim. Ja sam Jack.
Ovo je Jim.
Jezivo. Ni ja ih nikad nisam mogao razlikovati.
Obojica su obojeni i imaju kovrdžavu kosu.
Zašto ih posmatrati dublje od toga.
Iskreno, Grace nikada nije bila sigurna koji je bio Jim a koji Jack.
Greška koja bi unjenom prošlom životu među bijelcima izazvala samo malo smijeha
u njenom životu u Manderlayu to je bila katastrofa.
Ali kao i njen otac, nije joj dugo trebalo da poraz pretvori u bijes, energiju i protivnapad.
Ovo je ono što je stvorilo sav taj otpor, a vi ste je smatrali skoro svetom, zar ne?
Moram priznati da je uticala na veći dio mog života.
To će biti moj slijedeći potez.
Treba im dozvoliti da je vide.
Da shvate da im više ih više ne može povrijediti.
Ja ne bi žurio, gospođice.
To bi bilo kao da djetetu pokazuješ batinu kojom je upravo batinan.
Slažem se da se mora iznijeti u javnost, ali nismo svi pismeni za to.
U redu.
Onda ćemo se morati postarati da vas opismenimo i to brzo. I ne mislim na par hladnih sastanaka
mislim na učenje, staromodno školsko obrazovanje.
Dobro, konačno imam nešto za vas.
Sutra u podne ću dati prvi čas svim bivšim robovima u Manderlayu.
Vaš posao će biti da se postarate da budu tamo.
Ne prihvatam izgovor za ne dolaženje.
A porodica?
Ne. Sami sebe dobro podučavaju.
Slušate me?
- Ovo znači da ima dobru ruku.
Šta?
Ko ste vi?
Zovem se doktor Hector.
Izvinite me na trenutak. Moraću izaći iz ove igre.
Bog zna da i niste imali neke karte.
Imate vjeru poker igrača.
Vidite ovdje ime moje firme. Moram reći nikad ranije nisam imao pristup Manderlayu.
Kad sam došao danas, vidio sam otvorene kapije, i shvatio sam to kao znak novog vremena.
Čime se u stvari bavite?
Zabavljam. U današnje vrijeme uglavnom kartanje.
U novac?
Ali radim ja više od toga.
Varam.
I nemate ništa protiv toga da otkrijete tu vašu poslovnu tajnu?
Ne svima, samo vama.
Vidite, uspostavimo li, vi i ja, poslovni dogovor
bićete znatiželjni da znate šta možete očekivati.
A šta mogu očekivati?
80 posto.
Sigurno znate sve probleme koji su nastali kad je nam voljeni
zakon stupio na snagu '65.
Vlasnici plantaža su imali mnogo zemlje, ali nikoga da rade na njoj.
Zato su napravili ugovore sa starim robovima, ali oni jednostavno nisu htjeli raditi kao prije.
Naravno, pozajmljivali su novac, ali malo je crnaca štedilo
za otplatu dugova.
Zato su se vlasnici plantaža zabrinuli.
Kladim se da jesu.
Tako se rodila moja ideja.
Išao sam od plantaže do plantaže uz odobrenje vlasnika zabavljajući njihove radnike
Samo smo igrali karte.
I da vam kažem, da su bili ovako daleko od
otplate dugova, i gaće bi skinuo sa njih.
Spreman sam ponuditi i vama tu istu uslugu.
Niste ubijeđeni.
Daću vam još jedan znak svoje duboke lojalnosti.
Imam pismo od čovjeka po imenu Stanley. Zamolio me je
da ga prošvercujem odavde, ali možda bi ste ga prvo željeli pogledati prije nego ga pošaljem.
Slušajte G. Hector.
Rećiću vam samo da nikad nisam srela čovjeka kog sam instinktivno toliko prezirala
koliko zbog njegove ličnosti tako zbog njegovog zanimanja.
Da li to znači da odbijate moju ponudu?
Nikada više vas ne želim vidjeti ovdje.
U redu.
Razočaran sam. Nisam vam trebao pokloniti svoje povjerenje.
Volim ostaviti svojim mušterijama nešto čemu će se smijati ili razmišIjati kad odem.
Najbolja tehnika varanja u kartama je dijeljenje odozdo.
Izgleda kao da dijeliti sa vrha, ali
ustvari uzimate kartu sa dna. Onu koju znate.
Dijeljenje sa dna nije poštena igra, ali ja to radim. Uzimam sa dna.
Znate gdje da me nađete ako se predomislite.
Pismo je glasilo na g. Millera, jednog od prevoznika koji su dolazili po pamuk.
I jedinim pravim kontaktom plantaže sa spoljašnim svijetom.
Bilo je kratko i jasno.
Gangsteri i crnci nas drže u zatočenju u Manderlayu.
Ovabijestite policiju, i molim vas, dođite u pomoć sa svim raspoloživim sredstvima.
ČETVRTO POGLAVLJE u kome Grace znači posao
Gangsteri i nemaju neke emocije za indijansku populaciju.
Ali upravo takvo stanje su Graceini Ijudi osjetili dok su vodili crnce na čas.
Pošto im je Grace rekla za Hectorov trik dijeljenja karti odozdo,
teško da je ih je profinjena dvosmislenost termina toliko pogodila tako dramatično.
Dobro došli na čas.
Da zovem to časom, pošto termin sastanak izgleda uzrokuje dosta pretvaranja.
Došao bih, ali sam kasnio.
Veoma kasnio. Ne bi došao ni do kraja.
U stara vremena smo čuli zvono starog sata u holu. Ali se nikad prije nismo okupljali u podne.
Vjerovatno zato što niko nije sazivao okupljanje.
Sad ćemo preći na temu ovog časa.
Zajednički rad. Samo četvoro iz vašeg krila je pomoglo u pripremanju njiva.
A samo petoro je pomoglo u sjetvi..
Nisam dioničar ovog preduzeća, ali da jesam, i da sam jedno od tih petero, osjećala bi se prevarenom.
Demokratija znači, narodno upravljanje. Ali pošto nije praktično da svi sjede u kongresu,
onda je potreban metod izražavanja svih Ijudi. Taj metod se zove glasanje.
U redu? Hajde da to probamo. Izaberimo problem.
Može li ko odlučiti problem?
Ako mogu nešto da predložim? Naravno, izvoli.
Ja mislim da je slomljeni češalj moj, ali Flora misli da je njen.
To je moj češalj. To je odličan prijedlog. Dobar primjer.
Predpostavljam da svi znate za ovaj sukob i smatrate da možete dati mišIjenje o njemu?
Šta zajednica misli, čiji je češalj?
Može se ispostaviti da pripada objema stranama podjednako.
To se divno uklapa u temu ove lekcije.
Zajednički rad, dijeljenje.
Dobro, ko misli da je češalj Elizabethin?
Sammy?
Ja mislim da je to Elizabethin češalj.
Polako je većina shvatila poentu Graceinog poučavanja.
Većina je mislila da češalj definitivno pripada Elizabeth.
Nekoliko ih je mislilo da je Florin.
A niko nije mislio da se može dijeliti.
Još je ostalo neodlučeno da li češalj pripada Elizabeth ili Flori.
Iznenađujuće, ni jedna strana nije dobila Markov glas.
Znači slomljeni češalj pripada Elizabeth. Takva su glasanja.
Postoje pobjednici i gubitnici. Ali je zajednica dala svoj glas.
Onda je Grace objasnila Florine teškoće češIjanja bez češIja.
I da zajedničko posjedovanje stvari može imati svoje prednosti.
Da bi se uvjerili da su svi shvatili demokratski princip, na sastanku je izvršeno još jedno glasanje.
Želim da razgovaramo o činjenici da se Sammy glasno smije svojim vicevima koji nisu smiješni.
Ne mogu spavati od njega jer se veoma glasno smije.
Možda se može uvesti neko vrijeme kad će prestati da priča viceve
i da se smije, da se bar malo naspavamo.
Ne možete glasati o smijehu.
Prijedlog je da to bude na zalasku sunca. Hajde da glasamo.
Dobro, to je riješeno.
To je demokratija?
Na kraju je neko predložio da bi bilo praktično kad bi neko navijao sat.
Iz nekih misterioznih razloga je Jimmy izabran, uprkos protivljenju njegove majke.
Grace je završila čas objavljujući temu za slijedeći čas:
Naša Ijutnja i kako razgovarati o njoj?
Možda da mi bar neko kaže koliko je sati.
Pitaj Timothyja. On uvijek zna koliko je sati.
Zna po suncu.
Možemo pitati Willama.
Toliko je star, stariji i od sata.
Willam i Timothy su dali svoje prijedloge o tome koliko je sati.
I bili su nevjerovatno blizu.
Willam je mislio da je bilo osam do dva. Timothy je mislio da je bilo pet do dva.
Grace se tiho radovala ovoj prirodnoj sposobnosti.
Brzo su se pojavile dvije grupe.
Jedna je insistirala da je osam do dva, dok druga nije htijela da čuje za to.
Tako su mogli na dan učenja staviti to na glasanje.
Rezultat je bio pet do dva.
Većinom glasova.
I tako je odlučeno da je zvanično vrijeme u Manderlayu pet minuta do dva sata.
Gracein prvi čas je protekao u relativno dobrom raspoloženju.
Ali drugi, onaj koji je dokazao neizbježno, je bio suroviji.
Čitaj.
Sledovanje hrane za robove sedme, ne prve kategorije je... Šest unci čvrste hrane.
Oduvijek im je toliko davano toliko bez obzira koliko je malo hrane u skladištu.
To je mnogo manje nego za sedmu kategoriju, na primjer?
Zašto bi ponosan crnja dobijao manje hrane od lijepog?
Kakve veze način na koji je nečija glava stvorena ima sa količinom hrane koja se daje Ijudima?
Ne znam ni ja. Ne baš.
Znate li vi?
Možda da ih kaznite zbog njihovog ponosa?
Ne. Ja sam samo radio kako mi je rečeno.
Mojoj majci je to mnogo značilo. Oni su slijedili ta pravila.
Znam mnogo mjesta gdje su svi dobijali mnogo manje od šest unci.
Trebalo je više hrane davatio bojenima.
Ali to je zabranjivao gospođin zakon.
Ne razgovaramo o tome sad.
Zar ne vidite šta je ovdje naprijed?
Podijeliti Ijude tako.
Ljudi su različiti.
Volovi i zečevi ne jedu iste porcije.
Da pojedu iste porcije, zabolio bi ih stomak.
Dosta. Uopšte nisam zadovoljna sa onim što sam čula danas.
Branite ovu glupost.
Moraću vas kazniti zašto je tako malo truda uloženo na ovim časovima.
Te večeri, Grace je mislila da je njena zamisao da bijelci oboje lica,
koja se u trenutku bijesa činila opravdanom i poučnom, je možda pucanj u prazno.
Mada je i samoj Felemini nekada bilo nezamislivo da ode u toalet bez zabavljanja njene dadilje.
Možemo li sada očistiti lica?
Da, naravno.
Pa, dolazi prašina.
I ništa ovo više neće biti bitno.
Kako to mislite?
Biće pješčane oluje.
Pamuk tek što je počeo rasti.
Ne može biti gore.
Ali pješčana oluja nikad nije nanijela štete poljima u Manderlayu.
Zato što su vjetrobani bili na mjestu.
Grace nije težila tome da sazna šta je bivši nastojnik mislio ovim misterioznim riječima,
čim se ubijedila da nisu imale nikakvog značenja sem da unesu nemir.
Lekcija o obuzdavanju Ijutnje narednog dana nije naišla na mnogo razumijevanja kod skupa.
Upravo u trenutku glasanja o tome da li da se Vilmin krompir upotrijebi kao sjeme,
jer je bila stara i nije ga trebala mnogo jesti, čuli su vjetar.
Prašina u ovo doba godine je bila redovna pojava od pamtivjeka
ali su polja tek posađenog pamuka bila svake godine pošteđena
pomoću uskog pojasa drveća znanog kao Vrt stare gospođe.
U skoro biblijksoj tami koja se spustila nad Manderlay
Grace je predobro znala da, čak ruku pod ruku sa svim rasama svijeta,
ni jedna vojska gangstera se nije mogla izgoriti s ovim. Ekstravagadna demonstracija moći prirode.
Ništa nije mogla učiniti sem gledati kako red po red biljaka nestaju pod razarajućom prašinom.
Niko ništa nije mogao učiniti.
Ali to očigledno nije značilo da niko neće pokušati.
Grace je vidjela jahača tamo. Jahao je kao lud.
Jahao je preko polja gdje god je primjetio da gomila prašine raste i rasturajući je kopitama konja.
Teško je bilo reći da li će to imati kakve svrhe,
ali bila je to borba. Bez obzira koliko je bila besmislena.
Herojska i opasna.
Timothy.
Vrati se! Vrati se!
Timothy!
Timothy će biti u redu. Poznaje ove oluje.
Gđice Grace, previše rizikujete zbog njega. On je budala, gđice Grace.
Gdje stega našli? Bio je iza kuće.
Je li živ?
Vjerujem da ne znam šta mislite tim pitanjem? Šta znači biti živ?
Da li diše?
Zaboravi.
Je li mrtav?
Nas obojene je nekad veoma teško ubiti, ako to tako želimo.
PETO POGLAVLJE "Rame uz rame"
Tog istog popodneva jaki Timothy je bio na nogama procjenjujući štetu na zgradama uzrokovanu olujom.
Pješčana oluja je bila razarajuće snage.
Na žalost, najviše su bile pogođena skladišta hrane i sušara koja je ostala bez krova.
Skoro sve njihove zalihe bile su neupotrebljive.