Moje mreže si isekao?
Štene!
Nemoj ga dirati!
Kneže! On je losa pustio.
Kako se zoveš, hrabri dečače?
Ivan.
A zašto si pustio losa?
Danas je praznik - Božić, a vi životinje ubijate.
Kraj lova!
Zašto režiš, a?
Hej! Kuda me zoveš?
Šta se tamo dogodilo?
Zašto ste se razgalamili? Umesto da me pozdravljate, a vi brbljate!
Zdravo, Ivanuška!
Dobar dan!
Šta tako kasno u šumi radiš?
Šta - drva sam kupio.
A meni nema ko da nakupi drva,
i zagreje moju peć,
i kolač mi za praznik ispeče.
Hoćete li da vam ja peć zagrejem? Uzmite moja drva.
Hvala tebi, dobra dušo!
A za losa
veliko ti hvala
od celog šumskog bratstva.
Nećeš se izgubiti?
Hej, crveni, prati ga!
Šta ti je, pusti me!
Hajde, idemo do nas. Idemo!
Hajde, devojke, da vračamo Vanji!
Sedi, Vanja!
Pa, šta želiš da znaš
suđeniče naš?
A?
Šta me čeka?
Hm...
To niko ne može da kaže.
Nikome nije dano da zna svoju sudbinu,
Iako mnogi to žele.
Ali ako stvarno, jako želiš,
u ovu Božićnu noć
sam možeš videti svoju sudbinu.
Gledaj!
Kakvo svetlo lice!
Gde si to dobio, sinko?
Šta...
šta mi se to priviđa!
Sretna Nova godina, Ivane!
Sretna Nova godina...
A kako se
ti zoveš, draga?
Ja sam - Sjao Cin.
A moja priča je
tako tužna
i tako
neobična.
Da li vredi pričati o tome?
Bolje da pričamo o vama.
A šta o meni da pričamo?
Oj!
Sedi!
Zahvaljujem.
Prekrasno čudo!
Ti si odavno ovde, pretpostavljam da sve znaš!
Znam.
Uostalom, bili smo zajedno.
Ali sve te godine ostajala sam
usamljena.
Ja sam ćutala,
ali sam stalno mislila na vas.
Celo detinjstvo sam maštao da razgovaram s tobom.
I ja takođe.
A zašto si ćutala?
Vi ste bili mali,
samovoljni.
I ja
nisam htela
da ranim
dečije srce.
Ja...
Ja sam se bojala, da
me nećete shvatiti,
da mi nećete verovati.
Sada znam
da je ta daleka Božićna noć zauvek
svezala
jakom niti
naša srca.
Vanja!
Ko je kod nas?
S kim ti to razgovaraš?
Ni s kim, majko.
Mora da ti se pričinilo.
Ona odjednom oživljava samo pred Novu godinu!
Kada bi mi se javila više puta!
Priviđenje!
Priviđenje.
Ne.
To ne...
Ne, to ne može biti!
Ali ona je pričala sa mnom!
Zašto vi ćutite?
Gledam te...
To sam ja - Sjao Cin.
Hoćeš li kašu?
Ne.
Niste očekivali da ćete me opet videti?
Da, reci mi nešto o sebi.
Živela sam
daleko odavde.
Tamo, gde sunce izlazi.
U malom kineskom selu.
Kod nas svi tkaju
vezu i slikaju.
Moja cela porodica je pravila papirne fenjere, evo ovog oblika...
Nanosili kistom crtež
i onda prodavali.
I još
ja znam da sviram lautu.
U našoj kući su vladali mir i tišina.
Ali jednom, u vreme praznika fenjera,
u selu se pojavio bogati stranac.
I s njim
je došla nesreća.
- Sretna Nova godina, uvažena! - I vama sretna!
Gospodaru moj!
Nedaleko odavde u porodici slikara
raste cvetić, koji zaslužuje da ukrasi vaš vrt.
Devojka po imenu Sjao Cin.
Dobro, pogledaću je.
Cvetić...
Domaćini, primite velikog gospodina!
Udostojio vas je svoje posete sam gospodin An Juan Pa!
Uzimam je u svoj dvorac.
Gospodine!
Naša kćer je još uvek mlada i ne misli o udaji!
- Gospodine, ona je rešila da ne... - Šta?
Za pristanak devojku niko ne pita.
Brak sa mnom je - čast za vašu kćer.
Čekajte svadbenu nosiljku!
Šta da radimo?
Vanja! Vanja!
Vanja!
Hajde s nama na klizanje na reku! Zimske jagode ćemo jesti!
Ne.
Šta je to?
Nemam vremena, Motja.
Nemaš vremena? Od kada si usedelica postao? S peći ne silaziš!
Nećeš da ideš?
Ne. Neću.
Biće ti žao!
Sledećeg dana
An Juan Pa se ponovo pojavio.
I doneo puno poklona.
Šta se dogodilo? Gledaj! Sjao Cin!
Kuda ćeš?
Sjao Cin!
Stani, kćeri!
Kćeri!
- Šta se dogodilo? - On je...
...loš čovek.
Gluposti govoriš, kao da si mala.
Vreme ti je da razmišljaš o udaji.
Istina. Taj časni mladoženja
je i poklone poslao - znači da te voli.
Oče, odbite mu!
On je - čarobnjak. Ja sam to videla!
Ne govori gluposti!
Kako da ga odbijem! Toliko blago!
Hoćeš da mu sve to pošaljem natrag?
A? Šta će ljudi reći?
Ne! Ne!
Kako sam rekao, tako će i biti!
Znala sam, da ne mogu da ne poštujem volju roditelja.
Nisam znala šta da radim.
Sestrice! Gledam te,
ti si kao papirni zmaj koga odnosi zli vetar.
Zmaj leti gde on želi.
A tvoja jadna sestra je
kao ta riba
uhvaćena u mrežu.
Pokušava da diše, ali će ipak umreti.
Uskoro će me odvesti odavde.
Kako ću ja patiti...
Nacrtaj moj portret i obesi na zid.
Gledaj na njega,
a ja ću gledati na tebe.
Nisam htela da se udam za An Juan Pa
i živim među stotinu njegoviih žena.
Ako budeš tako tužna, takvu ću te i naslikati.
Ah, Van Lun...
Bolje se osmehni!
Osmehnuću se.
Tako je dobro?
A brat me je crtao s toliko ljubavi,
da se sa svakim potezom, sa mnom i s mojom dušom
nešto događalo.
Ja sam bledela, kopnila
a portret je postajao sve lepši.
Tugovala sam za svojom malom kućom,
ne nalazeći sebi mesto u sobama An Juan Pa
Bojala sam ga se.
U svakom uglu dvorca
sve me je čudilo,
zamišljala sam
ili krike nekih čudovišta
ili kreštanje vrana.
Bleda je kao smrt, neka je sluškinje izvedu malo...
Doveli su je iz kuće
i od tada je tako ravnodušna.
Dan i noć
nikada nije govorila.
Nju ništa ne raduje.
Sjao Cin!
Reci bar reč!
Šta je rekla?
Ona je rekla,
da je svojim likom
podsećaš na gavrana
koji govori kao čovek.
Reci šta želiš, i ja ću ti sve ispuniti.
Voli me!
I sve, sve što imam, baciću pod tvoje noge!
Bićemo
ceo život nerazdvojni kao ptica Ju An An.
O čemu to ona?
Kaže da je ptica, zatvorena u kavez.
Da...
Njena bolest se može izlečiti samo jednim lekom.
Nadom.
Nadom na sreću,
nadom na ljubav.
U dvorcu je samo njeno telo.
A duša, kao Feniks, lebdi negde.
Ponekad se njena duša otkriva
i živi među ljudima
kao cvet neviđene lepote,
melodija, divni leptir,
ponoćna zvezda,
prekrasan portret.
Šta si rekao?
Portret?
Portret!
Shvatio sam!
Oni su me prevarili!
Oni su odlučili da sakriju od mene svoju kćer!
Dali su je za mene, ali dušu Sjao Cin su ostavili sebi!
Ali, čekajte, čekajte! Još me ne znate!
Ja uvek dobijam svoje.
Hej, sluge! Ovamo, za mnom!
Straža! Sedlajte konje!
Dali ste mi svoju kćer za ženu, ali ste me prevarili!
Uzeli ste njenu dušu!
Osvetiću vam se za prevaru! Gde je portret Sjao Cin?
Otkako sam napustila kuću,
nisam čula ništa o svojim roditeljima,
i nisam znala šta je sa mojim malim bratom
Van Lunom.
Sestro! Sestro! Kuda ćeš?
Vrati se, sestro! Sestro!
I evo portret
je kod vas.
Sada razumem,
i vi, takođe,
da to nije samo portret,
nego deo mene,
deo moje duše.
Moja duša se srela
s vašom dušom.
Verujem
da ćete čuvati
mene
od zlikovca.
Da?
A sreća će biti naša nagrada.
Susedko, nadam se da znate.
- Dug treba da se vrati. - Vreme je!
Kada ti je domaćin umro,
- ... dao sam ti i žito, - Sećaš se koliko žita!
- ... I brašno, i opremu. Da! - I kakvo brašno! I jaram!
Kakvu opremu, Tit?
- A sada je Vanjka veliki, - Sve može!
- Dugo sam čekao, mislio sam... - I ja sam mislila, nadala se!
A on našu kćer i ne gleda!
- Sasvim je sludio devojku! - Da!
- Eto tako! Ne plači. Idi kući. - Umi se.
Onda, hajde, da se sračunamo.
Ej, ljudi!
Uzmite sve što pokažem!
Požurite!
Dug traži isplatu. Tako je to!
Kakvo je to platno?
I brokat.
Draga duša. Fuj!
Draga.
Tit!
Poludeo je od radosti.
Strašno je videti kako majka i ti
bedno živite.
- Ništa. - Želim da imate dosta žita, puno novca
mnogo odeće.
Prodajte ukosnicu.
Kupite platno i konac u boji.
Zašto?
Ništa ne pitajte.
Tako treba.
Debelu svinju jeftino prodajem!
Kolači! Kolači! Pravo iz peći!
Šolje, tanjirići - razbiti se neće!
Idite na spavanje, a ujutro
ono što bude na stolu
odnesite na pijacu i prodajte.
Sjao Cin!
Reci bar reč, voljena!
Da li me čuješ?
Ne vidiš me?
Sjao Cin!
Reci šta treba da uradim,
da te vratim u život!
Napolje!
Ubiću te!
I tebe ću ubiti!
Nezahvalna si! Sve sam hteo da ti dam, a ti
mi nisi dala ni osmeh.
Sjao Cin! Ti si kao taj cvet -
divna
ćutljiva i ravnodušna!
Najmudriji!
Sjao Cin se gasi.
Isceli je,
i daću ti sve što želiš.
E, ne treba mi ništa.
To što će spasti Sjao Cin, ti nemaš.
Ja?
Šta to ja nemam?
Zlato i biseri...
Da!
Ti si bogat. Zlato imaš, i bisera dosta.
- Pa? - Ali portreta nema.
Da, on je nestao.
Nestao bez traga.
Tražio sam ga, ali nisam našao.
Hmm.
Imao sam viziju. Na severu, iza Velikog zida,
je belokamena, snegom pokrivena zemlja.
Tamo ćeš naći portret.
Pojasi i marame, sami smo vezli!
Šalovi i svila, pogledajte!
Dobro prase prodajem...
Sipaj više, ne žali!
...jeftino.
Evo dobrih pojaseva -
prosto ih poklanjam!
Dobrog bravca jeftino dajem!
Uvozni peškiri, odličan vez!
Oj, kupite, kupite! Navalite!
Evo ti moj dug. To što si uzeo, sam ćeš vratiti. Jasno?
Obogatio si se, a?
Pogledaj. Gospode!
Debelu svinju ne prodajem!
Reci mi, dragi!
Reci mi, zahvaliću ti.
Drži.
Taj mladić, što je bio kod tebe -
gde on živi?
Drži!
Znaš gde...
Peta kuća, u onom selu.
To je za mene?
Tebi, najmudriji. Tebi!
Koliko srebra!
Gde si ga dobio?
Prodao sam pojas, šalove i stolnjake koje je vezla moja voljena.
A ovo je, majko, za tebe!
Kakva voljena?
Da nije Motja?
Sjao Cin!
Ona nije živa...
Živa je!
Samo nemoj nikome pričati, da ne bude zlo!
Gospode!
Vanja, sine!
Da nisi bolestan, mili?
Majko!
Doći će vreme, sve ćeš znati.
Ja...
Ja je volim.
Vidim na tvom licu
znak zle čarolije.
Da, da, da! Neću da te plašim.
Ali moraš znati sve.
U tvojoj kući je zlo!
Da!
Proviđenje me je poslalo ovamo.
U tvojoj kući se nalazi slika?
Da? Neće vam doneti sreću!
Naprotiv!
Doćiće bolest i oboriti tvog sina. On će umreti!
Ali, još nije kasno.
Ja mogu da oteram zlo.
Daj mi da spasem tvog sina.
Samo ja to mogu.
Veruj mi! Veruj!
Znam čaroliju!
Gospode, sveti, sveti, sveti...
Daj mi prokleti portret!
I ja obećavam da će s njim iz kuće izaći sve nevolje!
Aj! Hajde!
Eh, moje sanke idu same!
Misao me kući dovela!
Tako...
Mama,
gde je portret?
Kakav portret?
Kako?
Slika, mama!
Portret Sjao Cin!
Oj, sine... Stranac je došao,
prorekao tebi tugu i nevolju, ako mu tu sliku ne dam.
Nisam znala šta ću!
Šta si učinila, mama...
Oj, nisam htela da ti kažem, sine.
Pa, dobro.
Kada sam sliku skidala,
devojka je uzdahnula
i šapnula:
Ako me voli, naćiće me u dvorcu iza doline.
Onda je stranac povikao, poskočio -
a ja sam u strahu sve zaboravila.
Setila sam se!
Ispod slike, na podu našla sam ovo!
To je njeno.
Ona voli i čeka me.
Kako je Ivane?
Dobar dan, majko!
Ah, kako si postao lep mladić!
Gledaj, sovice, kakav zgodan momak!
Hvala, majko. Da ti pomognem!
Zašto ćutiš, a?
Vidim, tuguješ.
Zli ljudi te od voljene odvojili, da?
Nemam mira. Ne mogu bez nje. Pomozi mi!
Pomozi!
Ne daje svakom sudbina ljubav, ali probu
šalje ljubav svima.
Nećeš se uplašiti ljubavi?
Ne, majko, neću.
Daj to, što je ona ostavila.
A, zmaj...
Ona je u dvorcu iza doline ognjenog zmaja.
Ovi biseri -
su rok njenog života.
Kada se ugasi poslednji, duša Sjao Cin napustiće ovaj svet,
i nikada je više nećeš videti.
Požuri, sine!
Gde da tražim tu dolinu?
Idi kroz istočnu šumu ka zelenoj gori.
Preko gore, naćićeš dolinu,
i sastati sa svojom voljenom.
Pomozite!
Ljudi, pomozite!
Stoj!
Skoči!
Na kneza mačem!
Seci ga!
Na kneza s nožem?
Udaviću te!
Zdravo, dobri mladiću! Čvrsto si spavao.
Dobrog si zdravlja, spasioče moj?
Dobrog, oče.
Hvala. Dobrog.
Dugo sam ostao kod vas?
Pa, već drugi mesec te moji lekari leče.
Hoćeš li jesti s nama?
Hvala ti, kneže.
Nije mi vreme
za čaj i med.
- Ispred mene je dug put. - Pa, ako je tako...
primi od mene kneževsko blago
i konja.
Hvala ti, kneže.
Hvala za tvoju hrabrost.
Razmisli još Ivane.
Neveste su kod nas lepotice,
a i kneževina nije mala.
Bićeš mi pomoćnik,
daću ti deo kneževine na upravu.
Ostani.
Ne ljuti se, kneže.
Hvala ti za hleb, za so, za lepu reč.
Ali ne treba mi ni moć ni bogatstvo.
Ne mogu uzeti od tebe tvoj poklon.
Ja žurim, kneže.
Bujane, stoj!
Bujane!
Zdravo Ivane.
Zašto si došao kod mene?
Treba mi...
Ja tražim devojku kineskinju.
Njeno ime je...
Nemoj žuriti!
Priđi stolu.
Popi vino -
ti si gost.
Nije lepo odbiti.
U svetu smrtnika čovek pati kao da je u ognju.
Ja ću ti dati večnu ljubav
i uživanje.
Dođi kod mene!
Zagrli me čvrsto!
Kako si jak!
Kako imaš lepe ruke!
Daj da te zagrlim!
- Zar si me zaboravio? - Probudi se, Ivane!
Još jedan biser se ugasio!
Govoriš mi - treba, treba!
A već dva meseca se gostiš...
Zavolela sam te!
Ti si jak, stasit, lep!
Zar tražiš lepšu od mene?
Pusti me, vilo.
Pokaži put.
Pa, ako ja nisam za tebe,
nađi neku
među mojim kineskinjama?
Ivane!
Sjao Cin!
Zašto ne ideš, Ivane?
Ja sam ovde!
Sjao Cin!
Ja sam ovde, Ivane!
Vidim, Ivane,
ne raduju te moje lepotice.
Pa - odlazi!
Svo ovo bogatstvo će biti tvoje,
ako ostaneš i zaboraviš svoju kineskinju!
Pusti me vilo!
Odoleo si iskušenju, Ivane.
A bodež čuvaj.
Koristiće ti.
Zbogom!
A bodež čuvaj, Ivane.
Koristiće ti.
Stoj!
Naređujem! Stoj!
Probudi se! Probudi se, molim te!
Ti si živ! Probudi se!
Gde si ga dobio?
Gde, ja znam.
Znam i to da si ga ukrao od mene!
Ne diraj! To nije tvoje.
Ovo je pripadalo mojoj sestri Sjao Cin!
Ti si -
njen brat?
Da. Ja sam - Van Lun!
An Juan Pa je spalio moju kuću,
ubio moje roditelje.
Zakleo sam se na osvetu i da ću vratiti Sjao Cin.
Sve ove godine sam tražio njegov dvorac.
I pronašao.
Od mudraca Lao Čun, saznao sam, kada se An Juan Pa
vraćao u dvorac s portretom,
opljačkali su ga razbojnici.
Kruže priče da je to delo Krivog Džeka,
koji drži gostionicu.
Portret je kod njega?
Mislim da jeste.
- Daću za četrdeset. - Onda nosi.
Samo te molim, ne... Oni su uvek pijani.
Izgleda da je ovde.
Oj, novi su stigli!
Hajde, da pijemo!
Požurite!
Što ste došli?
Skloni ruke.
Devojku tražimo.
Lepu?
Ovde su sve lepe.
Marija!
Momci, ko me je zvao?
Da, Marija, čekaju te gosti!
Gledaj, lepotica!
Ne sviđa vam se? A mi je volimo.
Dobra, lepa!
Daj pare, i tvoja je! Šta? Nećete?
Molim, evo druge! - O, lepotica!
O, dobra je!
Samo za tebe! - Ostavi me na miru!
- Ona je dobra! - Ja ne želim! - Što su svi protiv!
Pa, daj pare! Ili naruči vino?
Braćo...
Evo ti!
Ej, ti!
Probudi se!
Devojku na slici si video?
Ti si me jako uvredio!
Devojku?
Evo popi sa mnom -
reći ću!
Dva.
Evo ga.
Do dna!
Opa!
Gde je slika?
Videli su je ovde. Odgovoraj!
Tamo.
Kod malog.
Evo, našao sam te Sjao Cin!
Sestro!
Žao mi je, što me ne čuješ.
Mi ćemo te spasti, znam.
Sigurno.
Ovuda. - Aha.
Van Lun! Gledaj!
Čudovište.
Ovo je dolina ognjenog zmaja.
Iza nje je dvorac An Juan Pa.
On nas je video.
Hajde, nema drugog puta.
Gde si? Van Lun?
Ivane!
Ovde sam!
Gde smo mi?
A, dovraga!
Ustaj, ustaj!
Evo ti!
Svetlo!
Požuri tuda. - Aha.
Ovde je izlaz.
Požuri!
Šta tu piše? - Ko nađe portret Sjao Cin, dobiće veliku nagradu.
To je... An Juan Pa!
Gde ćeš? Stoj! - A ti?
Umrećeš An Juan Pa!
Uhvatite ih!
Dovedite ih u dvorac!
Znači, hoćeš da vidiš Sjao Cin.
Da. Ona je moja sestra.
Hm, imala je brata?
A ti, ti tvrdiš
da poznaješ Sjao Cin
i da te ona čeka.
Da.
Pa, kako može čekati onaj koga nema?
Ko ne postoji u ovom životu?
Ko ne govori,
ne smeje se?
Čuli ste od mojih glasnika?
Ko nađe portret Sjao Cin,
dobiće veliku nagradu.
A svejedno Sjao Cin još nema -
gotovo nema.
Šta sve nisam radio,
da bih je probudio!
Ali zli ljudi su ukrali to
što je moglo vratiti Sjao Cin u život.
Ukrali su joj dušu.
Ukrali su joj portret.
Svi lekari
tvrde da je Sjao Cin
zaspala zauvek.
Ali srce, njeno srce ne spava!
O, kada bih imao njen portret!
Ovo je...
njen portret?
Portret Sjao Cin!
Otkud on
kod tebe?
Znači, opet si ga ukrao od mene?
Odgovori!
Neću ti dati portret dok ne dozvoliš da vidimo Sjao Cin.
Uhvatite ga!
Ako oni samo mrdnu, spaliću portret i Sjao Cin
više ništa neće spasti.
I pozovite mudraca Lao Čuna.
Savetniče!
Dovedite starca u dvorac!
Časni starče!
Probudite se!
Moj gospodar želi da vas vidi.
Iznesite ga odatle!
Časni starče!
Moj gospodar An Juan Pa
vas moli da dođete njemu u dvorac.
Vode! Polite ga.
Možda će se razbuditi.
Donesite vatru!
An Juan Pa vas moli da dođete u dvorac.
Portret je naslikan snagom ljubavi, koja je preselila živu dušu u sliku!
Ali s dušom se
dogodila nevolja.
Da, dogodila se nevolja.
Meseče, ne zalazi!
Gospodaru duhova,
izleči dušu sluge tvoje spremne na tvoje naredbe.
Ona umire!
Njena duša je izlečena,
ali još uvek spava.
Sjao Cin!
Moja voljena!
Probudi se!
Brzo se probudi!
Sjao Cin!
Njenu dušu može probuditi ne reč,
nego muzika.
Ona tebe ne čuje.
Ivane!
Probaj ti!
Ivane, ljubavi moja!
- Nisi me zaboravio? - Šta ti je?
Videla sam te...
...u snu!
Živote moj, Ivane!
Evo tvog brata.
Brate! - Sestro!
Uhvatite ih!
Gospodaru, budite pravedni!
Obećali ste im nagradu.
Lao Čun može otići.
A s tim momcima imam poseban razgovor.
Mislim da se slažeš
da je najveća nagrada za njih
spora smrt u kavezima.
- Prevara! - Tišina!
Vodite ih!
Ne prihvatam tvoj poklon.
Došao sam zbog njih,
i smatram za čast
da delim njihovu sudbinu.
Aha, tu si!
Volim te!
Ja tebe volim!
Donesite vina.
I puno voća.
Sjao Cin!
Ti ne spavaš! - Ne prilazite!
Ti me čekaš! - Ne prilazite!
Voljena!
Ne! Ostavite me!
Ne prilazite!
Pustite me!
Ne dirajte me!
Koliko godina sam čekao!
Kako sam čekao ovaj trenutak!
Ne! Ne!
Nemoj!
Ubiću se!
Voljena!
Što me se bojiš?
Odlazite!
Ja...
Ne šalim se!
Dobro, dobro, dobro!
Dobro, odlazim! Smiri se!
Svi ovamo!
Nema spavanja!
Pripremite se za praznik smrti!
U zoru ćemo kazniti zatvorenike!
Hoću da spavam!
Odlazite svi.
A ti ostani.
Dosadno ti je?
Gospodarica časti sve povodom svog ozdravljenja.
Evo, popi!
I zahvali gospođi!
Brže! Brže!
Bežimo!
Oni su pobegli!
Odmah ih uhvatite!
Sedlajte konje!
U poteru!
Hvatajte ih!
Nisi držao reč. Ratnik ne postupa tako.
Očekivao si
nagradu?
U redu.
Evo ti nagrada:
Bori se s mojim vojnicima.
Umrećeš, An Juan Pa!
Pa, dođi, dođi!
Pobediću vas!
A bodež čuvaj!
Koristiće ti!
Van Lun, ja idem sa Ivanom.
Budi mu verna žena.
Ja ostajem sa Lao Čunom. On te je spasao i kao otac mi je.
Pa,
zbogom, brate!
Zbogom, brate! - Sretno!
Prevod i obrada: Branko Ivić