The Eastern Spirit Subbing Squad представя
ТИ СИ МОЯ, САМО МОЯ ЕПИЗОД 1
Момичета! Не знаех какъв сладолед искате, ягодов или шоколадов,
затова взех и от двата. - Добре си направила.
Надявам се лятото да е топло и да прекараме цялата ваканция тук.
Ще постъпиш ли в колеж в Манила?
Или може би ще ти позволят да учиш в Щатите?
След като живях там 7 години,
по-добре да уча тук или в Манила.
Но всичко зависи от баща ми.
Роксан, погледни там.
Това момче те наблюдава толкова внимателно.
Онзи, който изглежда като тъпак ли? - И вчера беше тук.
Имам усещането, че всеки ден те чака тук.
Навярно си мисли, че тя може да го хареса.
Не изглежда зле, но прилича на ботаник-неудачник.
Дайте просто да хапнем. - Изглежда апетитно.
Трябва да вървя.
Татко се връща от Манила, трябва да го посрещна.
Тръгвам си. - Разбира се. Довиждане.
Три години по-късно
Госпожице, какви красиви цветя имате.
А дали миришат така добре,
както изглеждат? - Може ли да оценим аромата?
Искате да помиришете? - Да!
Добре, ето!
Искате ли още? - Шегувахме се.
Махайте се! Бързо!
Изчезвайте, тъпаци! Омръзнахте ми!
Мон.
Мон, ела тук.
Написал ли си домашните, за да играеш?
Разбира се, како, всичко направих.
Роксан?
Роксан, баща ви звъни. Бягайте на телефона!
Каква игра?
Колко?
А кога ще си дойдеш? - Дай на мен, дай.
Здравей, татко.
Како, така не е честно.
Казва, че съм несправедлива.
Довиждане, татко, обичам те.
Каза, че те обича.
Татко, току-що взех последния изпит.
Да, беше сложно.
Следващия път ще уча повече.
Татко, за 18-ия ми рожден ден следващата седмица,
приятелите ме питат какви планове имам.
Искам нещо по-просто, вечеря със семейството и приятели.
За мен твоето присъствие е много важно.
Ще се прибереш ли в края на седмицата?
Имам работа.
А през почивните дни?
Да. През тези почивни дни ще работя извънредно.
Ясно. А на рождения ми ден?
Непременно ще дойда.
С леля Пилар уговорихме всичко за празника.
Тя ще го организира. Между другото... Мон до теб ли е?
Вече излезе навън.
Ясно. Пак ще ти позвъня. Пази се.
Обичам те, татко. - И аз те обичам, слънчице.
Алекс, ти си тук? - Чичо Алфонсо.
Какво те доведе в офиса ми?
Нужен съм на президента? Вика ли ме?
Не съвсем.
Моля, седни. - Не, благодаря.
Дойдох за малко,
г-н Бернардо.
Преди малко ме нарече "чичо".
Защо така внезапно стана толкова официален?
Не е тайна, че татко смята да се оттегли
от поста на президента на компания "Моравиля ИПП".
А ти ще си следващият президент, нали?
Вие работите тук от основаването на компанията.
И сте доверено лице на баща ми.
Прав ли съм? - Прав си.
Работих тук през половината си живот.
Ето защо баща ми ви вярва толкова много.
Дори ви е заел 5 милиона песо за откриване на собствен бизнес.
Но вие банкрутирахте.
И не успяхте да върнете дълга си.
Имаме договорка по този повод. - Знам.
Договорили сте се за периодични плащания.
Освен това... без лихва.
Прав ли съм? - Прав си.
Виждате ли? Баща ми се отнася добре с вас.
Дори не е поискал да изплатите дълга си наведнъж.
Защото баща ми вижда във вас не само работник,
но и приятел.
Близък приятел.
Затова дори не мога да си представя
как сте могъл да постъпите така с него.
За какво говориш?
Стига, г-н Бернардо.
Престанете да се преструвате.
Прекрасно разбирате за какво говоря.
Преди да заема мястото на татко,
реших да проверя сметките на компанията.
И счетоводителят ми откри, че липсват още 5 милиона песо.
Във вашия филиал. Пет милиона песо, г-н Бернардо.
Присвояването е престъпление.
Вие разрушихте доверието на компанията.
И подкопахте доверието на баща ми.
Съжалявам, че... - А аз обичам родителите си!
Ще направя всичко, за да защитя честа и достойнството им. На всяка цена.
Г-н президент... - Не се притеснявайте!
Никой не знае за това, освен мен и счетоводителя.
Няма да ви уволня.
Сам ще напуснете веднага.
И няма да съобщя за вас,
ако успеете да изплатите дълга си за седмица.
Яжте.
Десет милиона?
Петте милиона, които дължа,
и петте, които откраднах.
За Бога, Куя.
Какво ще стане сега?
Ще те арестуват.
Но това не е всичко.
Ще изгубим плантацията и дома си.
Ще замразят сметките ни и ще изземат цялото ни имущество.
Куя, а какво ще стане с нас?
Алекс Моравиля ми предложи нещо.
Има начин...
да поправя всичките си грешки.
Без да трябва да връщам дълга си
и да влизам в затвора.
Какъв?
Скъпа. - Благодаря за вечерята.
Щастлива ли си? - Разбира се.
Кафе.
Благодаря, скъпа. - Тревожиш се,
че пръсна много пари за рождения ми ден?
Извинявай, татко.
Какво? Това са глупости.
Все едно, извинявай.
Дъще, парите, който пръснах,
са дреболия.
Аз исках да ти организирам нещо по-разкошно. Но ти не искаше.
Не искам да си хвърляш парите на вятъра.
Добре ни е тук, в ананасовата плантация.
Моля те, не отивай в Манила.
Дъще, а ако...
Какво ще стане, ако изведнъж загубим плантацията?
Защо? Искаш да я продадеш?
Надявам се, че не.
Това е единственият спомен от мама.
Да, знам.
Ако майка ти беше жива,
би се гордяла с теб.
Татко, ти ни възпита така, мен и Мон.
Ела тук.
Дъще,
извинявай, че сега имам проблеми с парите.
Татко, това няма значение.
Татко, скоро завършвам.
Разбира се, помня обещанието, което ти дадох,
че след завършването си ще работя в плантацията.
Пази се.
И другото обещание,
че няма да имам приятел, докато не завърша.
Спазвам и него. Имам много поклонници.
Един от тях е много настойчив. Казва се Роберт.
Той е най-красивото момче в училище,
но нещо не му достига.
Не е идеалът ми за мъж.
Искам да срещна някого като теб, татко.
Мон много е пораснал и е станал красив.
А също и непослушен и непоносим...
Леля Пилар казва, че прилича на теб.
Ти си бил същият като малък.
Понякога е толкова непоносим,
че трудно се справяме с него.
Надявам се, че още си с нас.
Минаха две години, откакто умря, татко.
Но все още ми е трудно да осъзная, че те няма.
Липсва ми гласът ти.
Така искам да те прегърна.
Но всичко е наред.
Знам, че дори да не сте вече с нас,
вие с мама ни пазите.
Наблюдавате ни от небето.
Роберт!
Това е за теб.
Благодаря.
Изглежда доста си събрала днес.
Роберт! - Знаеш ли колко ми липсваше?
Роберт! Престани, може да ни видят.
Роберт!
Ако не престанеш, ще те оставя!
Ще ме оставиш? Не е минал месец, откакто се срещаме.
Да, и виж как се държиш!
Вече ти казах, нищо няма да има между нас, докато не се оженим.
Тогава нека се оженим. Можем да го направим веднага.
Само кажи. - Не искам, имам други планове.
И много неща трябва да се направят в плантацията.
Затова и трябва да се оженим. За да я управляваме заедно.
Какво ще кажеш?
Знаеш ли, ако не можеш да потърпиш,
можеш да си намериш друга приятелка!
Почакай!
Просто се пошегувах.
Не се ядосвай. Извинявай.
Ще те изпратя.
Изглежда леля ти има гости.
Чия е тази кола? Толкова е луксозна!
Навярно на някой от клиентите.
Имате такива богати клиенти?
Може би искат да купят цялата ви плантация?
Тръгваме.
Роксан, прибирай се.
Мисля, че и на мен ми е време. - Да, най-добре.
Леля ти отново не е в настроение.
Благодаря за всичко.
Ще отидем ли някъде тази неделя?
Не толкова високо. Леля може да чуе.
Добре, тръгвам.
Довиждане.
Роксан.
Срещаш ли се с Роберт?
Лельо?
Роксан!
Да, срещаме се вече почти месец.
Но аз изпълних обещанието, което дадох на татко,
че няма да имам приятел, докато не завърша.
А онова момиче не е ли бременно от него?
Лельо, това са само слухове.
Но!
Но... Не се притеснявай.
Ти и Мон винаги сте на първо място за мен.
Той даже ми предложи брак, но...
Брак ли?
А с какво ще те издържа? Няма работа!
И досега виси на шията на родителите си.
Отказах му.
Имам други планове.
Какви планове?
Планове? Ти и Мон... и плантацията...
Искам да отида в Манила,
да потърся работа и да си починем заедно.
Не съм била там, откакто...
Колко много неща още искам да направя.
Затова му отказах.
Може би е време да отидеш да си починеш в Манила?
Лельо Пилар? Изпращаш ме, за да ме разделиш с Роберт?
Не! Нима в плановете ти не влиза да отидеш в Манила?
Ето! Давам ти съгласието си.
В компенсация на дълга ще ти дам имот в Сан Мартин.
Алекс, само не ме предавай на полицията.
Вече направих справка за имуществото ви.
Ананасова плантация и фамилен дом в Сан Мартин.
Дори да ми дадете всичко,
ще е недостатъчно, за да покрие дълга ви.
А това означава, че ще отговаряте пред закона.
Ако ви съжаля, компанията няма да има изгода.
Баща ми се труди упорито за благото й.
А 5 милиона са си 5 милиона.
Кой е това?
Голямото ми дете. Роксан.
Роксан.
Красиво име за красиво момиче.
Имам предложение.
Може да се споразумеем
и няма да ви заплашва затвор.
Няма да се видим цял месец.
Роб, отдавна не съм била в Манила.
Вече почти 3 години.
И искам да видя колко красив е станал градът.
Леля ти иска да ни раздели. - Не е така.
А ти винаги се съгласяваш с нея. - Дължа й много.
Тя ни отглежда, откакто умряха родителите ни.
Да направим така, ще дойда с теб в Манила.
Мислиш ли, че леля ще ти позволи?
Няма да разбере.
Значи така. Ще се срещнем на спирката.
И ще се забавляваме заедно в Манила.
Да!
Роб! Какво те прихвана пак?
Извинявай. Отнесох се малко.
Добре. Можеш да дойдеш с мен, но трябва да се държиш прилично.
Ясно? - Обещавам. Ще бъда добричък.
Ще те посрещне мой приятел.
Мъж или жена?
Имаш ли номера на телефона, за да му позвъниш?
Приятелят ми е мъж. Но не знам кой ще те посрещне.
Познавам ли го? Мислиш ли, че е удобно да остана при него?
Навярно... не.
Добре, тогава...
Автобусът тръгва! Бързо.
Почакайте!
Пази се. Дай да те прегърна.
Много те обичам, не го забравяй.
Побързай. - Довиждане.
Като пристигнеш, почакай на гарата, той ще те намери!
Леля Пилар видя ли те?
Дори и да ме е видяла, нищо не направи.
Къде ще отидем първо?
Чух, че в Манила са се появили много красиви молове.
А къде ще живеем?
Знаеш ли... някой трябва да ме посрещне.
Така ли? Кой?
Приятел на леля Пилар. И аз навярно ще остана при него.
Почакай! А аз?
Ти може да ме посещаваш.
Не мисля, че ще е забранено.
В края на краищата ще живея при познати на леля.
Да.
А защо просто не избягаме? - Какво?
Хайде да не ходим в Манила, а да избягаме някъде.
Казах ти, че не мога.
Леля ми се доверява, пуска ме сама.
Просто исках да разбера дали не си си променила решението.
А как ще те познае приятелят на леля ти?
Надявам се да не те познае или да закъснее.
И ще може да сме двамата.
Може да не дойде.
Тогава да тръгваме!
После ще напишеш съобщение на леля си,
че не се е появил. Става ли?
Роксан Бернардо? Вие ли сте Роксан Бернардо?
Да. - Последвайте ме.
Ще взема багажа ви. - Почакайте! Аз ще го нося.
Добре. Да вървим.
Позволете да взема багажа ви.
Благодаря.
Роберт, върви. После ще ти позвъня.
Може да кажат на леля, че си с мен.
Почакай! Ела тук.
За всеки случай ще те последвам.
Не знаем дали наистина е приятел на леля ти.
Може да е от някоя банда.
Почакайте! Наистина ли сте приятел на леля ми?
И къде отиваме?
Г-це Бернардо.
Това сте вие?
Превод: ddzaz Редакция: sabrina1
Благодарим ви, че гледахте с нас! www.easternspirit.org
Eastern Spirit ® 2011