- Bună dimineața. - Bună dimineața.
- Ce naiba faci? - Exfoliez.
Curăț porii profunzi, exfoliez celulele moarte,
și purific zonele hiperpigmentate.
- Totul înainte de 9am? - Ar trebui să încerci.
- Ți-ar prinde bine un pic de împrospătare. - Și ce are fața mea?
Nimic, doar că este lipicioasă obosită și fără luciu.
- Chiar așa? - Trăim într-o lume murdară.
Poate fi devastatoare pentru complexele unei fete.
- Ce este în asta? - Lapte, tărâțe, rozmarin, zămoșiță,
jumătate de ou, niște vitamină A pe care am luat-o de la Normal când nu se uita,
și o coadă de cal pentru microcirculație. Îți voi pregăti un pachet
pentru a-ți începe nouă zi cu tegumentul hidratat și sclipitor.
Doar ce am primit un mesaj de la Tinga. Lydecker i-a dat de urmă și are nevoie de ajutor.
- Ai grijă de tine, surioară. - Și tu.
- Penny Smith. Este o prietenă a ta? - Ceva de genul acesta.
Unul picat.
Doi picați.
- Tati. - Așteaptă o clipă.
Alo.
Nu mă cunoști, dar sunt o prietenă a soției tale.
Copilă, du-te și ia-ți cărțile. Știi unde este? Este bine?
Din câte știu, da. Dar trebuie să încetezi s-o cauți.
- Poftim? - Nu-i cunoști trecutul,
- de ce are un cod de bare pe gât? - Tatuajul ei...
Știu că vă sună ciudat, dar soția ta nu este ceea ce pare.
Și numele ei nu este Penny, ci Tinga.
Nu este dispărută, ci se ascunde.
Ce ești tu? Cine este?
O urmăresc niște oameni răi.
Din cauza reclamei de afară, le-ai zis direct adresa.
- Acum vor fi după tine. - Crezi că este o glumă?
Probabil că telefoanele sunt ascultate. la-ți copilul și fugi.
Nu mai vorbi despre fiul meu. Și nu mai suna aici din nou.
Ești pregătit pentru școală?
- Tati, cine a fost? - A greșit numărul. Unde-ți este jacketa?
Bine, vino aici, puștiule.
Dă-mi și brațul celălalt. Bine...
- Doamna Forsyth te-a ajutat să faci asta? - Nu, eu am făcut-o.
Sigur.
Haide.
Case? Am o surpriză pentru tine.
Te descurci așa de bine la clasă, încât trebuie să ai un tutore special.
Bună, Case.
Îngerul Întunecat S1 E19 Traducerea și adaptarea: AMC & nightmare1 subs.ro team (c) www.subs.ro
- Ce s-a întâmplat? - S-a scurtcircuitat. Din nou.
Se pare că trebuie să schimbi consola.
Păi, nu pot sună Pentagonul să cer una, nu?
Trebuie să improvizăm. Poate facem ceva din brațul acela robotic
folosit la cărat substanțe toxice.
Cât mă va costa să fac rost de așa ceva?
De când îți pasă?
Probleme cu afacerile familiei. Cât?
Opt mii, poate zece.
Cum vrei. Totuși, nu-ți garantez că o să meargă chestia asta.
Probabil îmi pierd timpul.
Poate. Totuși, sunt singura ta șansă să mai mergi din nou.
Ai altă soluție mai bunăi?
- Logan! - Vin imediat.
O să te sun eu.
Hei.
- Ești bine? - Având în vedere că tocmai am aflat că sunt mătușă.
Tinga are un copil în Portland. Soțul ei a pus un anunț cu dispariția ei.
Păi, din moment ce a făcut asta... Înseamnă că nu știe adevărul.
Am încercat să-i spun, dar a crezut că e o farsă și mi-a închis.
Și îI învinovățești?
- Presupun că trebuie să merg în Portland. - Știi că Lydecker o să se ocupe de asta.
De aceea trebuie să-i scot de acolo cât mai repede.
Logan, e sora mea.
E familia ei. Așa ar face și ea.
Deci, când îți zic că e o farsă, o cursă...
Eu îți mulțumesc pentru sfat. Și poți să urmărești o adresă pentru mine?
Ce poveste vrei în seara asta? Ce zici de 'Bunky's Rocket'?
Vreau povestea mamei.
- E o prințesă în poveștile mamei. - Da.
A fost odată ca niciodată, foarte, foarte departe de aici, o prințesă.
Ea și frații și surorile ei trăiau într-un castel mare,
Și se iubeau foarte, foarte mult.
Castelul era un loc rău.
Așa e. Era un rege, și acesta vroia să le facă rău copiilor.
- Deci, într-o zi... - Ai uitat
de spiridușii răi din pivniță.
- Nu cred că știu partea asta. - Nu mi-ai zis numele tuturor.
Printesa avea un nume? Care e?
Tinga.
Numele ei nu e Penny, e Tinga.
Case?
Ăștia nu se învăța niciodată.
Tinga, eu sunt.
- Ai aflat ceva? - Lydecker s-a montat într-un apartament.
Sunt oameni și în clădire, și în afară.
- Ai vreo armă? - Nu port niciodată.
- Era mai simplu dacă mai aveam un om. - Dacă te referi la Zack, las-o baltă.
- L-am lăsat în inzapezita Canada. - Stai să ghicesc.
Fratele nostru cel mare zicea că ești nebună dacă te întorci.
Cam așa.
Aș vrea să-I atenționez pe Charlie,
- dar cred că Lydecker supraveghează telefoanele. - Avem numai o șansă.
- Trebuie să-i prindem pe amândoi deodată. - ÎI duce pe Case la școală în fiecare dimineață.
Putem s-o facem atunci.
Va fi bine.
Vroiam să mă întorc după ei, Max... Dar cum aș fi putut?
- Dacă l-aș fi dus pe Lydecker la ei? - Știu.
Credeam că vor fi în siguranta astfel.
Veți fi din nou împreună.
Îți promit.
Am înțeles că a apărut ceva nou la X5/656?
- Soțul și copilul sunt în joc? - Plănuiam să te pun la curent
la întâlnirea de săptămâna viitoare.
- Spune-mi totul acum. - Avem omul nostru acoperit tot timpul.
- Eu o să am grijă personal de copil. - Ne interesează cumva copilul?
Are simptome de mărire a capacităților motorii,
de memorie și logica dezvoltate.
- Serios? - Și eu sunt surprins.
Nu am avut niciodată astfel de rezultate la laborator.
Amestec de X5 și ADN uman a dat naștere întotdeauna
unor rezultate extraordinar de mediocre.
- Și acelea au fost succesele. - Tatăl,
are vreo idee despre ce se întâmplă?
Unii au încercat să-i spună. X5/452, cred.
Am localizat telefonul ca fiind unul cu plata din Seattle.
"Bună, dle. Smith. Soția dvs. este un soldat cibernetic
evadat dintr-un laborator guvernamental,
- și sunteți în pericol. " - Nu a crezut-o.
E bine ca adevărul pica în favoarea noastră.
Mama nu va putea sta departe prea mult. Instinctul de mamă.
Luați-i pe amândoi, și duceți-i la Manticore.
Vreau să-l văd pe băiatul ăsta.
Și aceia sunt doar cei pe care îi putem vedea. Nu e prea ferit.
- Cred că cea mai bună soluție e apartamentul. - În seara asta.
Iată-i.
E minunat.
Uite cât a crescut.
- O să ai o zi bună la școală? - Da.
- Ce vei face? - Mă voi juca cu Donald. E noul meu învățător.
Noul tău învățător?
Aveți un copil foarte talentat, dle. Smith.
Ce naiba caută el aici?
- Ce face el cu fiul meu? - Stai ușor.
- Bună, Donald. - Bună, Case. Ești gata?
Bine.
Case, dacă piesele astea ar fi puse la loc, ce formă ar ieși?
Asta.
Bine. Case... care e numărul de pe cardul meu?
4-1-2-8-0-0-9-0-8-7-6-9-4-5-7-3.
Mai pot primi o acadea?
Sigur.
După asta, ai vrea să mergi la locul de joacă?
Îmi place să mă cațăr pe bare.
Știi, unde locuiesc eu... Te poți cățăra pe bare toată ziua.
- Da? - Da.
Și poți înota, te poți juca,
și e și o pădure.
- E un loc foarte vesel. - Poate veni și mama acolo?
Ți-ar place asta?
Presupun că putem aranja ceva.
Avem oameni la ieșirile de vest și est, în lobby și pe acoperiș.
De la 0900 către 1700, încă doi deghizați în muncitori în apatamentul de lângă.
Faza cu instalatorul? Credeam că a dispărut odată cu J Edgar Hoover.
Omului îi plac clasicile.
- Sunt mulți oameni, Max. - Bine ca noi avem multă putere.
Nimic nu s-ar mai fi întâmplat dacă i-aș fi spus lui Charlie adevărul.
De ce nu ai făcut-o?
Am făcut-o...
în prima noapte în care ne-am întâInit.
Nu am mai făcut nicidata așa ceva cu altcineva.
Am stat toată noaptea și am vorbit.
Mi-a spus totul despre el.
Chiar totul.
Credeam că nu vor fi probleme să afle totul despre mine.
- Apoi i-am văzut figura. - Ai râs și i-ai spus că glumeai.
- Am trecut și eu prin asta. - Apoi mi-am spus
că dacă va fi vreodată ceva serios, îi voi spune.
Mi-am spus că dacă voi avea vreodată copii...
Și de fiecare dată când încercam...
Îmi aminteam privirea lui...
și n-am putut s-o fac.
- Înțeleg. - Tu îi spui vreodată cuiva?
Numai dacă își dau ei singuri seama.
Prietenul?
- Nu chiar. - El a primit vestea bine?
Da.
Când îi scoatem în seara asta de acolo, îi voi spune totul.
Dragă, după ce trecem prin cei 20 de oameni,
cred că va realiza el singur că e ceva special la tine.
- Probleme? - Azi dimineață la 10.17,
Smith și-a sunat sora din Phoenix.
Mă gândesc să-mi iau niște timp liber și să-I aduc pe Case acolo.
Credeam că vrei să stai în Portland, în caz că mai auzi ceva de Penny.
Chiar am nevoie de o pauză. Lucrurile devin tensionate aici.
I s-a spus. Îi luăm. În seara asta.
- Da, dle. - Spune-i lui X5/734 să se ocupe de transfer.
Echipa Alpha, acoperiți ieșirile. Bravo, mergeți în apartament și luați ținta.
Haideți! Mergeți!
Brin.
E una de-a lor acum.
- Se mergem, toți. Haideți! - Evacuați acum!
Mami!
Bună, puiule.
Să mergem, oameni buni.
Îți explic mai târziu.
Stai aproape. Hai. Ai încredere în mine.
Grenadă fumigenă.
Către toate echipajele, aici Baza. Nu au fost focuri. Repet, nu au fost focuri.
Avem oameni neautorizați în zonă. Echipa Bravo, îndreptați-vă către obiectiv.
- Stai pe loc ! - La adăpost !
Mișcă !
Sunt oameni pe scări.
E doar pe bază de invitație, sau poate veni oricine ?
- Luăm ruta expres ? - Îl trimit pe Charlie jos, și mă întorc.
Te conduc eu, Max îți va lua locul.
Bună, dragă. Trebuie să te ții bine de mama, în regulă ?
- Ai urcat vreodată pe munte ? - Nu.
E ușor.
Ne întâlnim la locul prestabilit.
Nu ar fi trebui să vii, Max.
- Ce ți-au făcut ? - M-au făcut mai bună.
Ți-au șters memoria.
M-au făcut să-mi aduc aminte ceea ce eram.
Nu ești tu obiectivul. Mișcă.
Mi-ai salvat odată viața. Acum suntem chit.
Data viitoare când te văd, surioară, te voi lua acasă.
M-am întâlnit cu un vechi prieten pe acoperiș.
Brin.
E responsabilitatea noastră. Am promis s-o scot.
- Ce mai face fericitul cuplu ? - O să-i treacă.
- Cel puțin acum sunt împreună. - Deocamdată.
Cei doi o vor încetini, îi vor influența judecata.
Dacă e deșteaptă, îi va spune să plece. Altfel, vor împărți aceeași camera la Manticore.
Ții foarte mult la valorile familiei, nu ?
Familia nu e o opțiune.
Nu pentru noi.
Nu îl poți învinovăți că e speriat. Mă întreb de ce nu i-a spus până acum.
O spui de parcă ar fi ceva ușor.
Nu. Dacă e să ai o relație cu cineva,
ai dreptul să știi cu cine o faci.
Numai că, faza cu relațiile... e că niciodată nu poți știi cu cine te încurci.
- E bine ? - Da.
Shh.
Mamă, spune-mi o poveste.
Bine, dragă. Ce vrei să-ți spun ?
Povestea cu prințesa. Ce s-a întâmplat după ce a fugit de la castel?
Păi, și-a găsit prințul...
s-au îndrăgostit și au avut o familie.
Și au trăit fericiți până la adânci bătrâneți ?
Nu știu, dragă.
Așa sper.
Mi s-a părut că am auzit ceva.
Scuze. N-am putut dormi.
Vrei ceva de băut ?
Da.
Pre-Puls.
Doză mică. Ultima sticlă.
- Nu o pastrezii pentru ocazii speciale ? - Oaspetele vrea ceva de băut.
În familia Cale, asta e o ocazie specială.
Deci, de când ești împreună cu Max?
Păi, nu e chiar așa.
Din cauza ei?
Din mai multe motive.
Când a dispărut, eu nu înțelegeam.
Aproape îl trimisesem pe fiul meu la sora mea din Phoenix.
Dar... mi-am dat seama, știi ?
Nu zic că mi-a fost ușor. Nu mai era la fel fără Penny.
Tinga.
Dar totuși, deși s-a întors, nu mai e la fel.
- Și nu va fi nicodata. - Știi la ce mă gândesc ?
Poate ar trebui să-l iau pe Case și să plecăm de aici.
Păi, e și fiul ei. Nu ai dreptul să-l îndepărtezi de ea.
Nu a avut niciun drept să mă bage în asta. Și nici pe el.
Poate că nu.
Dar acum ești implicat. Și va trebui să te descurci cu asta.
Ea nu s-a schimbat. Cu totul,
dar ea e aceeași femeie de care te-ai îndrăgostit și cu care ai avut un copil.
Nu lăsa totul deoparte pentru un nebun care vrea să o vadă într-o cușcă.
- E ceva în neregulă ? - Are febră.
Săracul.
- O, Dumnezeule ! - Ce e ?
Ce se întâmplă ?
Max ?
Arde.
Ce se întâmplă ? Îmi spune și mie cineva ce naiba se întâmplă ?
- Un mesaj de la Lydecker. - Ce vrea să însemne ?
Lasă-mă să văd.
E din 14 caractere.
- Semnele de la Manticore au doar 12. - E o nebunie. Îl duc la spital.
- Nu. Asta vrea Lydecker. - Nu te băga.
- Charlie, așteaptă. - Trebuie să facem ceva, Penny !
Tinga.
- Ascultă, nenoro... - Stai !
Ajunge.
E un număr de telefon.
Presupun că linia privată a lui Lydecker.
Dacă mă lași un minut, pot să dereglez semnalul, să nu ne găsească.
Trebuie să-l răcim. Umple cada cu gheață.
Parcă ar fi vii.
Sunt făcuți să intre în organism,
stimulând activitatea metabolica, și îmbunătățind funcțiile musculare.
În cazul ăsta, l-ai programat să facă opusul ?
Da.
Sunt impresionat.
- Ei sunt. - Pune-i pe speaker.
- Da ? - E vreun fel de virus biomecanic ?
- Nanotehnologie. - Asta urma să spun.
- Aș zice că mai are vreo șase ore de trăit. - Nenorocitule !
Nici eu nu vreau să-l văd că moare.
- Ce vrei ? - Pe Tinga.
- După ce i-ai făcut lui Brin ? - E chiar fericită acolo unde e.
Înapoi la copiii aceia condamnați ? Las-o baltă.
Nu e decizia ta. Spune-i sorei tale, ca voi salva copilul...
când se va preda.
O să-ți răspundem noi.
În câteva ore, vor începe convulsiile. Vor suna din nou.
Doar nu vrei să sacrifici băiatul ?
Dacă încerci ceva cu copiii ăștia, nu rezolvi nimic.
În plus, pe noi ne interesează mama. Din ADN-ul copilului am observat...
cae ceva în gena mamei care transmite trăsăturile ei copiilor.
- Gâsca cu ouă de aur. - Imediat ce se întoarce...
vom putea face sute ca asta.
Decizia ta.
Dă telefon.
Va fi bine.
Nu te pot pierde iar.
E singura cale.
Știi că Lydecker nu-și va respecta partea de înțelegere.
- Nu poți avea încredere în el. - Nu avem de ales.
Dacă faci asta ești pe cont propriu. Nu mă voi implica.
Mare surpriză.
A devenit vulnerabilă și acum plătește pentru greșeală.
Nu face aceeași greșală.
Arată-mi.
Te iubesc.
Să nu-l lași să te facă să mă uiți.
Nu-l voi lăsa.
Te iubesc.
Și eu.
Uite, pune-i asta aproape de gât, la codul de bare.
Tată ?
- Să mergem. - Nu e chiar așa de tragic precum crezi.
Continuă să-ți spui asta.
Haideți !
Tată ! Tată !
Delta, aici Baza. Ce naiba se întâmplă ?
- Nenorocitul !! - Nu a fost vina mea.
- Îți plac intrările dramatice? - Ți-am spus că va face ceva.
Nu cred că a fost Lydecker.
Delta, aici Baza. Băiatul nu era ținta. De unde e autorizația ?
Ce ai făcut ? Unde e Case ?
Știam că nu poți fi dintre ei.
Taci.
Brin.
- E în viață, dle ? - Are pulsul puternic.
X5/656 a dispărut, dle.
Ce credeai că vei face ?
- Vroiam eu asul din mânecă. - Și acum nu mai avem nimic.
Tinga a evadat, iar noi am pierdut copilul.
Nu vreau ca cineva să mă acuze că a fost totul la sigur.
O să fiu sigur să scriu asta în raport.
Așa să faci.
Dacă nu el ne-a păcălit, atunci cine ?
- Bună întrebare. - Numai că nu contează.
Lydecker, altcineva... Care e diferența ? Am tot fugit aproape toată viața.
- Ei tot apar. - Ne doboaran câte unul.
Nu îi voi lăsa să-i facă lui Tinga ce i-a făcut lui Brin. O scoatem de acolo.
- Ai grijă. - Și tu.
- Bună treabă. - Îmi pare rău că nu i-am luat pe toți.
Cel mai important e că ați luat-o pe X5/656.
Pot să aflu când va fi readusă la Manticore ?
La timpul oportun. Până atunci, operațiunea rămâne secretă,
mai ales în ce-l privește pe cu Lydecker.
- Înțeles. - Liber.
Prietenii mei te pot trece granița diseară.
Vei putea găsi de munca pe coasta de est cu astea.
Mulțumesc pentru tot ce ai făcut pentru noi. Nu știu cum te-aș putea răsplăti.
Tu doar ai grijă de nepotul meu.
Știi, în tot acest timp,
m-am gândit că ar fi trebuit să zică de la început că e...
diferită.
Adevărul e că probabil aș fi plecat.
Ar fi fost cea mai mare greșeală a vieții mele.
Căci chiar și după ce s-a întâmplat,
nu aș renunța la niciun moment petrecut alături de ea.
Nicio secundă.
Unde e mama ?
Mama a trebuit să plece.
S-a dus înapoi la castel, nu? Să se lupte cu regele cel rău, nu?
Ți-o voi aduce înapoi. Bine ?
Promit.
Nicio secundă.
A fost odată o prințesă care trăia într-un castel foarte foarte departe.
Ea și frații și surorile ei au evadat de la regele cel rău
care îi ținea prizonieri acolo, și au încercat să-și facă o viață în lume.
Era greu, căci regele cel rău îi urmărea permanent. Însă prințesa era norocoasă.
S-a îndrăgostit, și a avut o familie, și era fericită.
Dar într-o zi, regele cel rău și soldații lui au răpit-o.
Și nu mai era fericirea până l-adanci bătrâneți,
ci doar fericirea de moment, care o avusese un timp scurt.
Și orice îi făceau, nu puteau să îi ia acea fericire.