KETTEN AZ ÚTON
Nem tűnnek boldognak.
Miért lennének? Házasok!
- Remélem élvezi az utat, Mr. Wallace. - Köszönöm.
- És a felesége. - Nagyon köszönöm.
Innunk kéne Maurice egészségére!
Mit csinálsz?
Keresem a drótot, amin rángatnak.
"Remélem élvezi az utat, Mr. Wallace."
És a feleségem.
Miért pikkelsz Maurice-ra? Mit ártott ő nekünk?
Üldöz minket!
Üldöz minket? Badarság!
Mr. Maurice Dalbret keresi, Mr. Wallace, Saint-Tropez-ból.
Üldöz minket.
Megmondtam.
Persze, hogy egyenesen oda tudnánk repülni.
De néhány napot kettesben szeretnénk tölteni.
- Miben segíthetek? - Londont kérem.
Joanna és én.
A feleségem.
Már késő változtatni. Mindenképp azt akarom, hogy ott legyen a kocsi.
Igen drágám. Persze, hogy igen!
- Persze, hogy nem. - Nem fog semmi összeomlani!
- Fel kell szállnunk! - Vigyázz a nagyira!
És a dadára is. Vigyázz mindenkire!
De ez értelmetlenné teszi az egész térbeli koncepciót.
Térbeli koncepciót.
Elrontja az egész nyavalyás tervet!
Három nap múlva látjuk egymást!
Ki akar velem beszélni?
Caroline Wallace. A lányod.
Ó, Caroline!
Halló, hogy van az én kicsi lányom?
Cigarettát?
Megvan az útleveled?
Nézze, sajnálom, de...
vissza kell fordulnunk! Elhagytam az útlevelem.
Sajnálom uram. Biztos ebben?
Igen, el kell jutnom egy nagyon fontos megbeszélésre...
Mark Wallace, 33 éves. Foglalkozása: építészmérnök.
Kaphatnék végre cigarettát?
Köszönöm.
- Csak az van, hogy Maurice... - Megpróbál rávenni téged...
hogy érjünk oda Saint-Tropez-be tegnapelőttre.
Miért dőlsz be neki folyton?
Bébi, ez van és kész, oké?
Azt akarod, hogy ne dolgozzak? Ezt akarod?
Csak remélem, hogy abbahagyod a puffogást!
Egy szót sem szóltam!
Csak mert hangtompítót használsz, még lehetsz orvlövész!
Nem mehet így tovább életünk végéig.
Azóta nem vagy boldog, mióta találkoztunk, nem?
Ha tíz évvel fiatalabb lennél, és tudnád amit most tudsz...
Megint kezded!
Nem tudom, talán valaki rossz útlevelet vett el.
Megbocsát, tudja az útlevelem keresem!
- A táskájában nézte már, uram? - Nincs a táskámban.
- Valaki biztosan elvitte! - Azt kétlem, uram.
Tudja mennyit ér egy brit útlevél a nápolyi feketepiacon?
Legalább 100 fontot!
- De ez Franciaország. - Sajnos nem ismerem az itteni árfolyamot!
Már látom, hogy egész életem ezen a hajón fogom tölteni.
Hé, maga meg mit csinál?!
Ez szép! Otthagyok valamit két másodpercre és...
- Köszönöm. - Isten hozta!
Akkoriban még örültél, hogy összeházasodunk. Régebben.
Emlékszel az első utunkra,
amikor először mentünk saját "négy keréken", az öreg MG-vel?
Melyik születésnapomon is volt, hogy megvetted magadnak ajándékba?
Vagy az évfordulónkon?
Mindegy. Csak mentünk és mentünk, nem érdekelt hol kötünk ki.
Mint a gyerekek, akik nem foglalkoznak a világ dolgaival.
Felkészültél? Hosszú út áll előttünk!
Meg kéne tolni!
Gyerünk!
Toljad!
Ez az! Jól csinálod!
Gyorsabban!
Rajta!
Még!
Emlékszel még? Joanna?
- Mi a baj? - Hallottad? Ez a kis "dong".
Egy "dong"? Milyen típusú "dong"?
Közepes méretű, egészségtelen "dong".
Mikor fordult minden rosszra? Talán ekkor?
Az első veszekedés.
Szerintem elég boldogok voltunk az MG-ben.
Szerintem is elég boldogok voltunk az MG-ben.
Ez az igazi függetlenség, ugye?
Még mindig hallom azt az átkozott "dongot". Fülelj!
Dong-dong!
Ez csak a motor!
Oké.
Egy éve ez az első alkalom, hogy természetes fénynél töltöm a délutánt.
Mire hazaérek a munkából már koromsötét van.
Eredetileg szeretted az alagsort.
Eredetileg szerettem az alagsort.
Szerintem pokoli szerencsések vagyunk, hogy megszereztük azt a helyet.
Szerintem is pokoli szerencsések vagyunk, hogy megszereztük azt a helyet.
És szerintem pokoli szerencsések leszünk, ha megszabadulunk tőle.
Ha egy szűk kis külvárosi lyukban akarsz élni...
mint a szüleid, akkor rossz pasival álltál össze.
Nem akarok egy szűk kis külvárosi lyukban élni...
És rossz pasival álltam össze.
El akarsz válni?
Miért játsszuk folyton ezt a bohózatot? Megéri?
Nem, egyáltalán.
- Te hoztad fel! - Igen.
Igen, néha megéri.
Csak nem most.
Nem tudom, mit láttál meg bennem először.
Én sem igazán emlékszem.
Akkor még volt hajad, rendesen.
Nem hiszem, hogy lett volna az MG-ben bármifajta igazi...
veszekedés.
Nézd, ha tényleg nagy házakat akarsz, gyors autókat, cselédeket...
Hogy mit akarok?
Amit mondtam. Nagy házakat, gyors autókat.
Igazad van. Tényleg van valami "dong"!
Igazán? Azt hittem már abbahagyta.
Itt kezdett rá! Valami elpattant nálad!
Ha így is van, te pattintottad el!
Mellőzd az alacsonyabb fokozatokat!
Mellőzd te az alacsonyabb fokozatokat!
Vedd át!
Őrült vagy, tudtad?
Engedj oda!
Látod, nincs "dong", ha óvatos vagy.
Ó, fogd be!
Ezt utálom!
Nem látok...
Most már olaj is van a szememben.
Szívesen abbahagynám!
- Milyen odalent? - Koromsötét!
A kipufogó olyan rozsdás...
Ha látnék valamit...
Nehéz dolog a sötétben matatni, nem igaz?
Nincs pénzünk új lakásra!
A jelenlegi büdzsénkből még egy új kipufogóra sem futja!
Te tényleg megpróbálod kihagyni az alacsonyabb "fokozatokat".
Miért nem tömöd már be végre egy zoknival!?
Miért nem tömöd már be végre egy főtt tojással!?.
- Kész van! - Úgy érted, kész van?
Vagy, hogy "kész van"?
Hamarosan kiderül.
Nem egy MG-t kellett volna venned, hanem egy traktort.
Mindig eszembe jut, ahogy ott feküdtél azon a traktoron.
Sosem beszéltem volna veled és azt gondoltam kiállhatatlan vagy.
A lányok odáig voltak érted, és a jó ég tudja, mi járt a fejedben.
Ó, most mihez kezdünk?
Nem érünk oda időben!
Hé, nézd csak!
Fejlődsz, Pat.
- Mi a gond? - Semmi.
Ó, minden!
Nem úgy alakul ez az utazás, ahogy szeretném.
- Remélem nem kanyaró! - Már volt kanyaróm.
Akkor másnak kell lennie.
Ó, ne!
Bárányhimlő. Nem is kérdés!
Ez mindent felborít!
Mit borít fel? Vagyis, pontosan mit akartatok?
Együtt akartunk nyaralni.
És elmenni Mentonba, a zenei fesztiválra. A hónap közepén.
Hogy mi lesz most, nem tudom.
Golly, azt hiszem...
Akkor csak négyen maradtunk.
Mást nem tehetünk.
Megnézzük ki marad talpon reggelig!
Jó terv!
- Hogy vagy ma reggel? - Elég jól.
- Hogy vagy? - Úgyszintén remekül.
És a többiek?
Attól tartok, sok áldozatot szedett az éjszaka.
Sajnálom!
El kellene mennünk a minibusszal és csak menni-menni.
- Mit szólsz hozzá? - Hogy lehetsz ilyen szívtelen?
Mikor indulunk?
Amikor készen vagytok.
- Azt hittem orvosnál vagy. - Elvittem a többieket.
- Kutya bajom! - Biztos vagy benne?
- A látszat néha csal! - Bizony!
Volt már bárányhimlőm 12 éves koromban.
Nem visszük el a buszt, itthagyjuk a többieknek.
- Stoppolhatnánk! - Imádok stoppolni!
- Ugye nem leszek útban? - Mi jut eszedbe!?
Mit gondoltok meddig jutunk el estig? Eddig?
- Eddig. - Mi tudunk ennél jobbat is, nem?
Mit szólsz, Jacqueline?
- Bárányok! - Sejtettem.
Miért, nem aranyosak?
- Szörnyű, hogy Jackie is, ugye? - Bizony!
Jobban örültél volna, ha én leszek bárányhimlős.
- Nem kell együtt mennünk. - Nézd, szívecském! Tisztázzunk valamit!
Egyáltalán nem áll szándékomban veled maradni!
Nem tudom mik a terveid, de van egy útitervem.
Én nem vagyok szabadságon, ahogyan te.
- Értettem! - Szigorúan az épületek miatt vagyok itt.
Minden más csak mellékes. Nincs vesztegetni való időm!
- Be van osztva. - Az útiterv szerint.
Egy elég szoros útiterv.
Emlékszel amikor elraktad reggel az útleveled?
Mindig le szoktam becsülni az ilyen nélkülözhetetlen nőszemélyeket!
Nem tudni a nevét annak, aki építette.
Ilyen nagyszerűt alkotni anélkül,
hogy beárnyékolná az egészet valami buta név...
Ezt hogy érted?
Manapság az emberek csak a nevüket építik...
és nem a dolgaikat.
Azt akarod, hogy csináljak rólad egy fotót?
- Nem. - Ez egy igazi háromdimenziós fényképezőgép.
Háromdimenziós dolgokhoz.
Ami azt illeti, háromdimenziós vagyok.
Épületekhez való.
Tényleg nem vagyok épület.
Nem vesztegethetjük az időt holmi ebédre!
Az a baj a nőkkel, hogy megpróbálnak felcímkézni...
és bepakolni egy skatulyába.
Csak azt nem veszik észre...
hogy egy ilyen termetes férfi nem fér bele egy skatulyába.
A házasság csak annyi, amennyinek elképzelik.
Nem szándékozom megnősülni még legalább 40 évig.
Nem mintha ellenezném a szexet. Csak nincs szükségem papírra!
A hosszú és boldog élet reményében. Szűz vagy?
Szerintem igen. Bármikor felismerem!
Gratulálok!
Két évig voltam a chicagói egyetemen.
Szűzfelismerést tanulni?
Csak az esti iskolában. Napközben építészetet.
Úgy gondoltam, hogy az amerikai nők egészen mások.
Hogy könnyedén átlépik a gátlásaikat...
és az egészből egy hosszú szexszieszta kerekedik.
- És nem? - És nem.
A bájos amerikai lányok csak játsszák a hűvös és modern nőt...
de közben ugyanazt akarják, amit anno a nagyanyjuk:
A fejedet, kitömve és kiállítva a nappaliban.
És ha ez nem tetszik, keress magadnak máshol szerelmet...
persze csak nagy általánosságban.
Persze. Ki volt az a lány?
Ezt hogy érted?
A neve Cathy Seligman, ha tudni akarod.
Önző, kapzsi, nyárspolgári...
anyagias, akaratos, makacs. Bolondultam érte!
Szerencséd, hogy nem találkoztál vele!
Ő már Mrs. Howard Maxwell Manchester.
Mindig tudtam, hogy találkoznotok kell!
"Csak egy a bökkenő," mondta Howard. "Le kell mennünk Görögországba."
- Emlékszel? - Igen.
Bökkenő! Persze teljesen becsavarodtam!
Howie, kérlek!
Először úgy gondoltuk,...
leszállunk Jolly Old-nál, hogy beszéljünk veletek.
Csoda, hogy ti újoncok hajlandóak vagytok ilyen aggastyánokkal utazni.
Nem fontos kivel utazunk.
- Ó, gyerünk! - Hé, tudod mi érdekel?
Mama, a kígyóknak van cicijük?
Nem, nincs nekik, Ruthie. Ugye, Howie?
Nem, nincs nekik.
Ruthie természetesen él.
Gyerekek! Csodás, hogy együtt megyünk!
Tudtam, hogy borzasztóan jól ki fogunk jönni egymással!
Tudod, Mark volt a kedvenc kérőm.
A második kedvenc!
Kedvenc kedvenc.
Ez azelőtt volt, hogy a képbe kerültél, Howard.
Hogyne!
Miért nincs nekik?
Kinek mi nincs, miért?
A kígyóknak cicijük!
Mert tojással szaporodnak.
Ugye bepakoltam a kígyómarás elleni szérumot?!
Rendben.
Mark, emlékszel David Lewinsohn-ra?
- Nem? David? - Woody Lewinsohn!
Nagyszerű orvos lett belőle New York-ban.
Emlékszem.
Megtanította Howardnak, hogyan kell kezelni a kígyómarást.
Hogyan kell beadni az injekciót!
- Több mint 50 dollárt fektettünk be rá... - 60.
60 dolláros anti-kígyó felszerelés.
Akkor reméljük, hogy valakit megmar egy kígyó!
Megvan pontosan a 100. Nos, hadd lám!
Mark, te következel!
Helyet cserélünk, és mehetünk is!
Éhes vagyok!
Szerintem Howard bámulatosan szervez meg mindent.
Nem egy semmittevő típus, ugye édesem?
Ha az lenne, nem ment volna hozzád!
- Éhes vagyok! - Add ide az útikalauzt, édes!
- Köszönöm! - Enni akarok, most!
Tudsz enni, ha enni akarsz, Ruthiebelle!
Mindent Ruthie saját döntésére bízunk.
Ezzel a kulccsal megy az autó?
Mondjuk.
Ruthie, ez a maminak fáj!
Láttad mit csinált? Belém karmolt!
Igen, talán úgy érzi, ki akarod rekeszteni, édesem.
Bíztatásra van szüksége.
Ha újra megteszi, kórházra lesz szükségem.
Felejtsük el!
Voltál valaha analízisen?
Nem.
Pedig nagyon hasznos!
Meséljek valamit, Ruthie?
- Joanna, köszönöm. - Így ni, szívecském.
Gyere, Ruthie.
Hát, hát, hát. Mint a régi szép időkben, Mr. Wallace.
Már értem mit jelent, átrendezni a poggyászt, Marcus.
- Gondolom, Howie. - Húú! Ez aztán a napsütés!
Dél fele megyünk, édes.
Mami, éhes vagyok! Enni akarok, most!
Nem akarok enni!
Szerintem egy kicsit összezavarodott.
Úgy érzi, siettetjük! Miért nem lazítunk mindannyian?
Marcus, beszéljünk a költségekről...
Megmutatnám a módszert!
Ha beleegyezel, Ruthie-t nevezzük egy félnek...
aminek következtében mindent hatékonyan 9 részre tudunk bontani...
majd öt a négyhez arányban elosztani.
Ez itt az összegzés a ma reggeli költségekről.
- Mark, ellenőrizheted! - Hiszek neked!
Akkor indulhatunk?
Nem tetszik a házam, vagy mi?
Takaros. Kétszintű. Ér vagy 25 ezer fontot. Tetszik!
Gyönyörű, Ruthie! Gyere, kedvesem!
- Magammal akarom vinni a házam! - Bizonytalan, de ez természetes.
- Gyere, kedvesem! - Magammal akarom vinni a házam!
Akarom!
Ezúttal nem! Ami azt jelenti, hogy nem. Most nem!
Nagyon fontos ebben a korban, hogy valamennyire rugalmasak legyünk hozzá.
Howardnak kiforrott elgondolása van. Ez az amit szeretek benne!
Eléggé magabiztos.
- Nem így látod? - Nagyon magabiztos!
Ő a férj-típus.
Te mindig a szerető-típus voltál. Még talán ma is az vagy.
Joannával már közel két éve összeházasodtunk!
De a kapcsolatotok, mindenki számára illékonynak tűnik.
Joanna, nem akarom, hogy rosszul érezd magad a történtek miatt.
- Igazán nem számít! - Szerintem számít, Joanna.
Neheztelsz Ruthie-ra, nemde?
- Ez csak egy kis bor. - Félreértesz!
Neheztelsz rá, mert ő jelképezi a gyermeket, akit magad is szeretnél.
Rendben, 17 perc késésében vagyunk az útitervhez képest.
Marcus, még 53 kilométert kell megtenned!
- Oké! - Forró!
Édesem, utálom ezt mondani...
de árnyékban kellett volna hagynunk az autót.
Tudom, cukorborsó. Gyerünk, Marcus!
- Mi az, mézesbödön? - Éhes vagyok!
Talán fura, de tényleg van egy útitervem!
Kár, hogy ketten vagyunk. Ez minden bajnak az eredője!
Ha valaha lesz kocsim, esküszöm, hogy minden egyes stoppost felveszek!
Muszáj az életünkkel játszani?
Ez az autó csak két sebességet tud, a 110-et és a nullát?
- Tudod mit? Te vezetsz! - Tudod mit? Sétálok!
Oké, sétálj!
Gyerünk, Jo, ne légy ostoba!
Sokkal jobban élnél egymagad, nem gondolod?
Ó, már megint, Joanna!
Menni akarsz, tudom én! Maurice már vár!
Had várjon!
Dróton rángat téged. Mindig mindenbe belekever.
Hagyd már Maurice-t! Ha ő nem lenne, tudod mik lennénk?
- Boldogok! - Csórók!
Csórók és boldogok.
Újból egy pincében akarsz élni? Utáltad!
- Imádtam! - Utáltad!
Utáltam!
Utálok állandó készenlétben állni!
Ha valaki füttyent vagy hív, elegem van belőle!
Csináld csak a műsort! Vedd kézbe a dolgokat!
Aggódj te a házért, a lakásért, a dadusért, és Mrs. Rathbone-ért.
Egyiket sem akarom!
Miért, én? Én akartam méregdrága órákat?
Vidd az órád! Nem kell! Semmi nem kell!
Ha mindent megadsz egy nőnek, amire csak vágyik, teljesen megháborodik!
Nem adtad meg, amit akartam. Azt adtál, amit adni akartál!
Joanna, az órád!
Joanna, szeretlek!
Gyerünk, Maurice vár ránk!
Ribanc.
Közösen nem fog menni! Látod?
Feleslegesek a ballasztok. Most elbúcsúzom!
Tied az országút, enyém a mellékút.
Majd meglátjuk ki hova jut hamarabb. Oké?
Ha újra találkozunk, nagyszerű! Ha nem, akkor kellemes vakációt!
Ne vedd rossz néven, de...
- Útiterved van. - Pontosan!
Mi történt a Rómeóddal az Alfa Romeóban?
Megmondtam neki, hogy szerelmes vagyok beléd, ezért kitett.
- Figyelmeztetlek! - Ne!
Mit mondasz egy csésze kávéra?
Miféle emberek ülnek így, anélkül, hogy szólnának egymáshoz?
Házas emberek?
Ez határozottan eltér a szokásaimtól.
Jó. Nem szeretném azt gondolni, hogy mindig ez történik.
Egyáltalán nem szokásom hotelekben aludni.
Csakugyan?
Persze, szerinted mire használom a hálózsákom?
Nem akarok túlságosan belegondolni.
- Ki vagy te? - Egy lány.
Jól aludtál?
Szerintem ez a szoba a mosogató-konyha felett volt.
Nyomorúságos létem itt véget ért.
Legközelebb, ha Maurice foglal nekünk szobát, emlékeztesd rá, hogy...
kedveljük a szőnyegeket, és a meleg vizet, máskülönben...
Rendben, most már mehetünk...
Joannán a sor...
és a Nagy Catherine a navigátor. Oké?
Még három hétig tart, szóval próbáld a legjobb formádat hozni!
Talán hihetetlen, de a legjobb formámat hozom!
- Te akartál jönni! - Oké!
Mami, nem akarom, hogy Joanna rám nézzen.
Ruthie, ne legyél butuska!
Joanna, mondhatok valamit?
Talán képtelenségnek hangzik.
Tudom, hogy szereted Ruthie-t, de ő ezt nem fogja fel.
Nem tudod kimutatni neki.
Azt látja, hogy ellenséges vagy vele.
Adhatok egy tanácsot?
Miért nem bájolod el egy kicsit?
- Elbájolni? - Igen, bájold el!
Oké. Gyerünk, útra fel!
Ruthie, édes. Gyere!
Van hideg-meleg víz, fürdőkád...
ingyen garázs, telefon...
és nem szabad rádiót hallgatni az ebédlőben.
Egyszerűen hangzik, de jó lesz.
Nem akarok hotelbe menni!
Csak az éjszakára, édesem. Persze, hogy akarsz!
De nem!
Visszakaphatnám a kulcsot?
Nem!
Hát jó, itt maradunk éjszakára.
- Ezt akarod? - Igen!
- Nem eszünk semmit? - Nem akarok enni!
- Van neki pár falat... - Cathy, kérlek.
Ruthie, add ide a kulcsot!
Nincs egy tartalékod?
Ha a tartalékot használom, nincs tartalékom.
Mama, fáradt vagyok.
Még mindig akarsz gyereket?
Még mindig akarok gyereket. Csak nem azt a gyereket!
Megegyeztünk, mielőtt összeházasodtunk,
hogy nem lesz gyerekünk!
És amikor összeházasodtunk, nem is volt!
Ruthie, tudod, vicces amit a kulccsal csináltál.
Vág az eszed!
- Láttad hova esett? - Igen.
Jó kislány!
- És hova? - Nem fogom elmondani!
- Mondd el a papának, azonnal! - Ott van!
Elbájoltam!
Lejárt az időd, pajtás!
A reggeli tálalva!
Egy jó csésze tea.
Ez kávé!
Vagyis egy jó csésze valami.
Oké, izzítsuk be!
Indulás!
Több fokozat kéne!
- Lefullasztottuk. - Lefullasztottad.
- Te vezetsz! - Nem.
Nem akarok vezetni!
Lefullasztottad.
Sima ügy!
Ennek egy ideig ki kell bírnia.
Valaki tábortüzet rakott.
Imádom a tábortüzet!
Egy napon nagy kertünk lesz, és csinálunk sok-sok tábortüzet.
A fa füstjének illatát szeretem a legjobban. A hikoriét például.
- Éreztél már hikori füstöt? - Nem.
Elviszlek majd Amerikába.
Alternatívaként, megkérhetem Cathy-t, hogy küldjön nekünk.
Tényleg tudnak most már.
Hozhatna a legközelebbi útjukra.
Ne mondd, hogy találkozni akarsz vele!
Ne mondd, hogy nem kíváncsi a kisbabádra!
Nem.
Hé, csak nem!
Ezt a kis meglepetést mostanra tartogattad!
Hát inkább egy elég nagy meglepetés!
Igazán mindened meglesz, amit csak akarsz!
Hogyan ünnepeljük meg? Mit igyunk?
Van itt minden!
Megyünk tovább délre, ugyebár.
- Határozottan melegebb kezd lenni. - Aha.
Miért nem előznek, ha előzhetnének?
Mark! Tűz!
- Hol? - Itt!
Mark, égünk!
Nem látok!
Vizet!
- De honnan? - Keress!
Tessék.
Ez nem is víz!
- Hátrébb! - Mit akarsz csinálni?
Hátrébb akarok állni. Azt hiszed megőrültem?
- Már hívtam a tűzőröket! - A tűzoltókat.
Ezúttal az árnyékban parkolj.
Ebéd után nem akarok megint egy lángoló autóba beülni.
Mit jelent az, hogy "Reserve a la direction"?
A dolgozóknak fenntartva.
Fenébe, mi vagyunk a vevők!
Miért mondtad, hogy a Vörös Kína egy szar?
Nem maradhatunk itt, Howie.
Úgy értettem, hogy a Vörös Kína egy bonyolult probléma.
Rendben Cathy, megyek!
Oda, Howie! Az tökéletes!
Megoldom!
Igen, Ruthie?
Szándékosan csináltad?
Nem, Ruthie, egyáltalán. Nem, egyáltalán. Nem, Ruthie, nem.
- Szeretsz? - Most kérdezted...
Szeretsz?
- Mindent bevallok... - Szeretsz?
Igen!
Mindkettőnket kidobatsz innen!
Tulajdonképp nem is rossz ötlet.
Úgyis tönkremegyünk.
Ez a mennyország!
- Fel tudnék falni egy lovat! - Még csak az kéne!
- Eljött a koplalás ideje! - De még nem is ettünk!
Nem viccelek! Ilyen árak mellett, nem engedhetjük meg magunknak.
Éhen fogok halni!
Csak gyakorolj egy kis önuralmat!
Nem vagyok éhes!
Nem vagy éhes!
Nem vagyunk éhesek!
Éhes vagyok! Te nem vagy éhes!
A nőknek a terhesség ezen szakaszában figyelniük kell a túlevésre!
Előrehaladott? Még 8 hónap van hátra!
Csak van egy bolt a faluban!
Aggódom, hogy valamit le akarsz rólam enni.
Tudod mit? Lekúszom a gyógyszertárba és hozok neked... Találgass!
Hamburgert.
Tablettákat! Ez az!
Hamburger tablettákat! Nagy hamburger tablettákat!
Nehogy lebukjál velük!
És az étel?
Ennünk kéne! Menjünk a Domaine St. Juste-ba, ne?
- Nem vagyok úgy öltözve. - Amikor legutóbb ott voltunk...
tiszta korom voltam, te meg egy törülközőben voltál.
Átváltozhatok, ha akarod.
Változz! Akarom..
Még nem vagyok készen.
A hekusok majdnem lefüleltek!
Tablettákat! Hamburger tablettákat!
Miféle emberek ülnek így egy étteremben anélkül, hogy szólnának egymáshoz?
Házas emberek.
Te vagy az egyetlen nő, aki az ágyát egy szardíniával osztja meg.
Nem érdekel miféle szardínia vagy. Imádlak!
- Utálni fogsz pocakosan? - Biztosan.
- És hűtlen leszel hozzám? - Nyilvánvalóan.
Ne!
- Azt ígérted, lehetek. - Azt ígérted, nem leszel!
Amikor összeházasodtunk.
Visszacsinálnád amit tettél?
Köszi.
Nincs mit.
Nem fekszünk le?
Elfáradtál?
Nem!
Nem tart sokáig.
Hívjam a titkárodat, és kérjek időpontot?
Mióta vagy ilyen cinikus?
Amióta összeházasodtunk, nem?
- Összeházasodtunk? - Igen.
Emlékszel?
Amikor a szex már nem csupa szórakozás.
Igen, kezd hivatalossá válni.
Emlékszem.
Az a cuki kis tó vonzza a cuki kis szúnyogokat.
- Becsukom az ablakot. - Meg fogunk fulladni!
- Úgy kell tennünk, mintha nem léteznének. - Rendben.
- Jó éjt! - Jó éjt, kismama.
- Léteznek! - Nem, dehogy!
De igen!
Van egy ötletem!
- Jól aludtál? - Nagyon jól.
Volt egy ábrándos álmom.
Na bökd ki!
Azt álmodtam, hogy megcsináltad nekünk a legszebb, Wallace által készített házat.
És én megcsináltam nekünk a legszebb, Wallace által készített hármasikreket.
Pont egy demográfiai robbanásra van szükségünk!
Nem használták a szúnyoghálót?
Megoldottuk máshogy.
Nem kérnek reggelit?
Vallási okokból.
Húzzunk el innen! Ez az önmegtartóztatás kikészít!
Sajnálom, hogy nem próbálták ki az éttermünket múlt éjjel.
Hát azért mert... vallási okokból.
Főképp, hogy ki kell fizetniük az "all-inclusive" árszabást...
- amint látja. - Már megbocsásson!
Főszezonban árainkba belefoglaltatik a vacsora és a reggeli is.
Mindig.
Köszönjük.
A felügyelő már várja önöket odakint.
Felügyelő?
Az oltás és a járulékos költségek miatt.
Remélem, még látjuk egymást!
Hogy mondják, hogy "nem hiszek magának, és nem kap egy pennyt sem"?
- Adó? - Adó.
Milyen adó?
Ez szó szerint útonállás! Ami ez esetben szó szerint úton állás!
- Ne veszítsd el a fejed! - Ne veszítem el a fejem!
Rendezzék el a roncsot!
Hova?
Gyerünk, Jo.
Azt hiszi süket vagyok?! Hallom!
Maga őrült! Maga beteg!
Jól lerendeztük.
Ki fogja megtéríteni? Mert ha azt hiszik, hogy a biztosító fizet...
A biztosítók sosem sietik el!
Két éve leégett egy istállóm...
Még mindig nem fizettek érte.
És senki nem adhat nekem ilyen istállót.
Nagyon veszélyes volt! Meg is ölhettek volna valakit!
Hihetetlen, hogy ilyen ügyetlen legyen valaki!
Ilyen az élet!
Cserbenhagyott, meg kell mondjam. Gyalázatosan.
Ezért keresek építészt.
A férjem építész.
Ha az épületeket úgy építi, amilyen jól rombolja...
- Buszmegá-... - Nincs egy perc ideje sem!
És most?
Épp van egy perc ideje!
Remek! Beszélnünk kell!
Meg kell mondjam, hogy bajban vagyok.
Komcsi!
- Rendben vagy, édes? - Igen.
Hé, Chantilly!
- Nincs benne az útikalauzban? - Benne lehetne.
Álljunk meg!
Nem akarom, hogy Ruthie lekésse ma az ebédet.
Igen. Le kéne térnünk a főútról.
Howie, ne feledd, hogy Görögországba megyünk,
de az Akropolisz sem a főúton van.
Ez egy demokratikus út.
Nagyszerű, hogy megnéztük ezt a helyet!
Joanna, meg kell köszönnöm!
Azt hittem, nem kedveled Joannát, apu.
Persze, hogy kedvelem Joannát!
Akkor miért mondta a mami, hogy egy külvárosi brit senki?
Nagyon fontos a jövőbeni négyoldalú kapcsolatunk érdekében,
hogy ezt a különös észrevételt világos kontextusba helyezzem!
A jövőbeni négyoldalú kapcsolatunk érdekében a legjobb lesz,
ha elfogadjuk a tényt, hogy nem jövünk ki egymással!
Mark, ne legyél meggondolatlan!
Egyenes vagyok, Howard.
Hé azok nagyon precízen kerültek fel oda!
Most figyelj rám! Próbáld elképzelni, hogyan érez most Joanna!
Tudom, hogyan érez Joanna!
Úgy érzi, hogy az egész utat ő rontotta el.
- Howard, te vagy a legönelégültebb... - Gyalázz, ha akarsz!
Akarok!
Uralkodni akarsz a lány egész létezése fölött.
Be akarom verni a képedet, Howie!
Ez nem túl felnőttes hozzáállás, ha mondhatom így.
Marcus, kérlek! Egy egy lemezjátszó!
Mark, kérlek!
Gyere, drágám! Gyere, édesem!
Nem kérdezted meg Joannát, hogy ki akar-e szállni!
Gyerünk, bébi!
Ez, ha mondhatom, egy nagyon tanúságos példa.
Az, hogy bébinek szólítottad, azt mutatja,
hogy helyette akarsz gondolkodni és dönteni.
Komolyan figyelmeztetlek, Marcus!
Megtagadod a jogot Joannától, hogy önmaga legyen!
Howard, te vagy a valaha ismert legnagyobb gáz ezen a bolygón!
Még nem nyitottak ki.
- Mi van velük? - Ki tudja?
- Mi miatt veszekednek? - Pénz, szex.
Szex, pénz. A férj akarja, a neje nem.
A nő akarja, a férje nem.
Szerinte rossz helyen van a pult.
Pult, polcok. Nagyon mókás!
Ja, neked ilyen a házasság.
Nekik ilyen a házasság.
Ilyen a házasság. Pont.
Nem kell szeretned Howardot és Cathy-t. De ők a barátaim!
Sosem akartad, hogy élvezzem az utat. Féltékeny voltál Cathy-re!
Nincs az az isten, hogy egy kocsiba szálljak három Maxwell Manchesterrel!
Amikor összeházasodtunk megígérted, hogy örökké boldog leszel.
- Tudom! - Miért nem tudsz örökké boldog lenni?
Mert nem tudok.
Megszeged az ígéreted!
Boldog vagyok, többnyire.
Szeretlek, ha ez számít!
Nem ez volt a téma.
De ez kellene, hogy legyen a téma!
- Igazad van! - Igazam?
Igazad. Keressünk egy hotelt!
Délután 1 óra van. Mit akarunk csinálni egy hotelben?
Keressünk egy hotelt!
Pokolba a Maxwell Manchesterekkel!
Mister, Missis és Miss.
A jövőben egyedül utazunk, vagy egyáltalán nem.
Kedves Joannám!
Ezidáig minden jól ment.
A kocsit majdnem bejárattam, és a türelmem majdnem elfogyott.
Őrülten hiányzol!
Egész végig vezettem múlt éjszaka.
Nem állhatom ki a jól ismert szálláshelyeinket nélküled.
Végül a kocsiban aludtam...
közel ahhoz a helyhez, ahol eltemettük az öreg leégett MG-t.
A pokolba kívánom már ezt az utat!
Képzelem mi lehet a házzal és Caroline-nal...
csakhogy van egy kis dolgom.
Legalább jobban fizetnek érte, mint a buszmegállókért.
És sokkal érdekesebbek is, ha így nézzük.
Folyton csak rád gondolok!
Meglehetősen eseménytelen út ez.
Hosszú és unalmas, ha egymagad vagy.
Csak arra gondolok, hogy végre megtegyem amit kell...
hogy aztán mehessek vissza!
Amikor nem keltenek fel hajnali 3-kor, egészen elveszettnek érzem magam.
Jobban hiányzol, mint ahogy le tudnám írni!
Az élet lapos.
Alighanem egész éjjel vezetni fogok...
hogy leérjek reggelre a partra.
Két vagy három alkalom egy hírneves ügyféllel...
elég kell, hogy legyen!
De amilyen hamar csak lehet, elmegyek...
hiszen csak arra vágyom, hogy veled legyek!
Nem tudok többet írni e percben...
mert haladni akarok!
Ha lehetőségem lesz rá, írok még!
Szeretlek...
Mark.
Utóirat:
Legközelebb, ha eljövünk, elhozzuk a mi kis saját Ruthiebelle-ünket is!
Nem akarok többet, mami!
Be akarod fejezni?
Főtt tojást vacsorára, Carol?
Vigyázz, nehogy kiessen Carol az ablakon...
vagy megegyen egy széket, vagy ilyesmi.
Vetted?
Addig kimosok pár cuccot reggelre!
Gyere be!
Bújj ide!
- Megérkezett már? - Mi?
Carol vacsorája.
Nem tudom.
Nem látod, mi történik?
Azt hittem, figyelsz Caroline-ra!
Sajnálom, de figyelnem kell a holnapi Ügyfél-Őfelségére!
Be kell ezt fejeznem!
Lemegyek!
Én megyek!
Ne fáradj!
Én megyek!
Ez hihetetlen! Hol vannak a tojásaink?
Fél órája várunk egyetlen tojásra!
- Had kérjem meg... - Én had kérjem!
Ön zavarja a többi vendéget!
Öt percen belül fent legyen a tojás, vagy elmegyünk!
Elmegyünk!
- Elmegyünk? - Elmegyünk!
- De Caroline pizsamában van! - Caroline pizsamában is el tud jönni.
Nem látnak szívesen. Nem maradunk!
Nem viselem el, hogy egy ötödrangú szállodában sértegessenek!
Csak főtt tojásért mentél, és kilakoltatási paranccsal tértél vissza!
Megmondtam, elmegyünk! Most azonnal!
Azonnal!
"Eltűnt, és nem segített rajta más."
Újra, mami!
"A kis darázs, a kis darázs, Ő volt a nagy hűbelebalázs,
"Igen merész volt, Messze elkóborolt,
"Eltűnt, és nem segített rajta más."
Apu, mutasd meg a kacsát!
Köszi!
Az én hibám volt, tudom.
Meséket mondtam Caroline-nak egy órán keresztül.
Jó volna, ha mellőznéd a fortissimót!
Nézd! Azért hagytam ott azt a hotelt, mert nem hozták, amit akartál!
Nem akartam főtt tojást.
Felteszem, Caroline-nak sincs semmi köze hozzád!
Csak te akartál gyereket!
Miért nem vered fel, és mondod meg neki is!
Nem akarom elmondani neki! Neked mondom! Szeretem Caroline-t!
Nem tudod, mi az a szeretet!
Ez erős volt!
Jobban teszed, ha fogod magad és eltűnsz innen!
Teljesen begerjedtem. Te nem?
Mit számít, hogy ki vagyok, ugye?
Tegyük el magunkat holnapra! Nem akarjuk eltenni magunkat holnapra?
- Te nem is akartál soha semmi mást! - Átkozottul igazad van!
- Nem harcolhatunk békében! - Hagyjál!
Önző!
Ez a Földközi-tenger, hölgyem!
Menjünk le úszni!
Nem értem én a szexet.
Ne aggódj, nem látszik rajtad!
Komolyan, miért élvezzük jobban, amikor kevesebbet jelent!?
Mivel nem személyes többé.
Nem személyes?
Bizony.
"Túl késő," - siránkoztak - "Túl késő!"
Olyan boldog vagyok!
Szeretlek!
Találj egy nagy ágyat!
- Elfáradtál? - Nem.
Gyerünk!
- Vége a romantikázásnak. - Ez nem tartott sokáig!
A rövid románcokban hiszek.
Én is. Rövid és boldog románcokban.
Az kapcsolja le a villanyt, aki utolsónak ér oda!
Megverlek!
Megpróbáltam!
Csaló!
Tudod mit álmodtam?
Mit álmodtál?
Hogy egy vonat...
nagy dérrel-durral zakatolt itt egész éjszaka.
Mr. Freud, micsoda hegyes fülei vannak!
Jobb lenne, ha téged analizálnánk, drágám.
Te mondtad!
De ennek semmi köze nincs a szexhez!
Talán ennyire nem vagyok háborodott.
Próbáld ezt beadni Freudnak!
Szexi, nem igaz?
Oké, nem vagy háborodott!
- Forró! - Forrásban vagyunk.
- Elsőre ne legyünk túl sokat a napon! - Nem égek le. Azbesztbőröm van!
- Befelé! - Nee!
Kapd le a pólód! Rajta!
Nagyon közel lehetünk az Édenkerthez.
Tudod mi a házasság?
Mondd el, és majd meglátjuk, ugyanarra gondolunk-e!
A házasság az, amikor a nő megkéri a férjét, hogy vegye le a pizsamáját.
Mert le akarja vinni a mosodába.
- Jó? - Aha, nagyon jó!
- Éhes és szomjas vagyok! - Sosem vagy elégedett!
Miért baj, hogy éhes vagyok?
Minden emberi étvágy mélységesen megvetendő...
leszámítva a nemi vágyat.
Mi lenne, ha csak tapsolnánk, és valaki hozna egy étlapot?
Nem lenne szép, ha csak tapsolnánk...
és ezek az emberek hirtelen eltűnnének?
Jobb is így, nem igazán szeretnéd!
Mit csináljunk?
Maradjunk mozdulatlanul néhány napig!
Talán addigra elmúlik.
Nem akarok mozdulatlanul állni! Egyáltalán nem akarok!
Én sem...
Gyere vissza jövő héten!
Ez fájt?
Most először mondtak ki a nevem egészen komolyan!
Komolyan gondolom!
- Egy hét, azbesztember! - Nem vagyok azbesztember!
Ugye nem akarsz megint csatlakozni azokhoz a himlős kóristalányokhoz?!
Megígértem! Csak egy hét!
Egy hét?
A pokolba vele!
Csak egy kicsit fog fájni!
Ilyen az élet, ugye drágám?
- A neje boldog? - Persze!
Nem kell sok dolog a boldogságához.
Egy villa, úszómedence, pezsgő, ilyen egyszerű dolgok.
Nem vagy mérges?
- Mérges? - Hogy nem hagyunk magatokra.
Ugyan, mindig kettesben vagyunk.
Várom a híreket Palamos-tól a megbeszélésről.
Akkor majd megmutatom neked az egész projektet.
- Amennyiben érdekel. - Persze, hogy érdekel!
Talán maradnod kéne még néhány napot.
- Ugye nem gond? - Egyáltalán.
Csere!
Mehet?
Gyerünk, drágám! Kérem!
Késő!
Gyerünk, édesem! Játszunk!
Édesem, már vagy két órája csak játszotok!
Halló!
Palamos, már hívni akartam!
Ja, hogy én hívtam? Értem!
Aranyom, add ide a labdát!
- Add ide a labdát! - Menj érte, a tiéd!
Cipőben vagyok, és különben is.
Nagyon csini! Csak nem Francoise adta kölcsön?
Van egy a vendégeknek. A labdát!
- Alighanem a gyereküké. - A labdát!
Vagy az unokájuké!
Abbahagynád, és idehoznád a labdát?!
Itt van, nézd!
- Gyere! - Nem! Tegyél le!
- Ide adod a labdát? - Semmi estre sem!
- Kérem! - Megvan!
Találkozunk Palamos-szal 6-kor.
Átbeszéljük a tervet és meghozzuk a döntést!
Kitűnő!
Most a cipőm, mindenem vizes lett! Alkalmasint meg is fázom!
- Meddig maradunk még? - Te hoztál minket ide!
Te adtál el Maurice-nak és igazad volt:
- Ilyen esélyt nem kapsz minden nap! - Jó ég!
Ebéd!
Találkozunk 6-kor, és viszek magammal egy zsenit is!
Itt foglalj helyet!
Este mindannyian elmegyünk az estélyre és mindent letisztázunk.
Ott lesz Palamos is.
Nincs megfelelő ruhám egy estélyre.
- Adok kölcsön! - Meg van oldva! Francoise elintézi!
- Nem bánjátok, ha kaviárt eszünk? - Nem különösebben.
- Szereted az estélyeket? - Általában.
Jeleznél a komornyiknak?
Ez a baj a világ ezen részével...
túl hamar van naplemente.
Hogy telhet el ilyen gyorsan egy hét?
Ott hibáztunk, hogy jól éreztük magunkat.
Ne menj el holnap, kérlek!
Ne beszéljünk róla, kérlek!
Rendben, nem fogunk.
Megegyeztünk!
Lenyűgöző vagy drágám! Abszolút lenyűgöző!
- Csakugyan? - És vicces!
Ahogyan elmesélted a napellenzős sztorit!
Teljesen elvarázsoltad Palamos-t!
Nem volt túl nehéz, hm?
Tudtam, hogy jól érzed majd magad!
- Pedig egyáltalán nem. - Miért?
Miért? Mert fárasztó élősködőnek lenni.
El akarok menni! A saját utunkat járni!
Nem vagyunk itt régóta.
Csak hónapról hónapra két teljes napig.
- Ennek a pasasnak fogok dolgozni. - Hát, én nem!
Fogj kezet Maurice-szal!
Hogy fogjuk hívni a kicsit?
Milyen kicsit?
A kisbabánkat.
A Babánkat, értem!
- Mi az? - Megpróbállak elképzelni dagadtnak.
- Mi az? - Megpróbállak elképzelni vékonynak.
Ahogy a hercegnőnek mondtam: "Ha hercegnő akarsz lenni, legyél hercegnő."
"De ha szeretkezni akarsz, le a tiarával!"
Pontosan itt találkozunk, 10 év múlva. Rendben?
Addigra 10 mérföld magas felhőkarcolókat fogsz építeni...
és soha nem térsz vissza a földre.
Ez a hely örökre a miénk!
Itt jön apu!
Mi a fene ütött beléd?
Azt hiszed 10 évet várok, visszajövök és azt mondom "ejha!"
Senki nem akarja, hogy azt mondd "ejha!"
- Mondjam, hogy "drágám!" - Drágám, vagy bármi mást!
- Nem akarlak többé látni! - Ne is!
- Gyűlöllek! - Joanna, figyelj!
Mindketten tudtuk, hogy mire számít- hatunk! Nem vezettük félre egymást!
Szóval, ne játszd itt a romlott szüzet!
Hallottam már ilyet, és nem szeretem!
Egyébként meg, te akarsz visszamenni...
abba az átkozott kórusba! Joanna, azt akarom, hogy ne menj!
Dehogynem! Csak egy szép emléket akarsz!
Ki beszél itt emlékekről? Idejönnél?!
- Nem akarlak látni többé! - Elég már...
Amíg csak élek!
Úgy döntöttem, össze kéne házasodnunk!
- Mit mondasz? - Igen!
- Nem fogok csalódást okozni! - Én igen.
Nem érdekel mit teszel, csak annyira amennyire téged.
- Nem bánja meg, uram. - Te meg fogod!
Soha!
Itt vagyunk!
Ebédeljünk együtt Jeanine-vel és Nanny-vel!
Nem jó ötlet?
És utána fürdünk egy nagyot!
Kis hamis! Tegnapra vártunk!
- Bocsáss meg! - Nagyon-nagyon hamis.
Ki nem ismer?
Ez itt Nick és Michelle. Ismered őket.
És Mark meg Maurice.
Találkoztál Joannával?
- Hello! - Joanna Wallace, a bátyám David.
- Hogy vagy? - Hello.
Fáradt, melege van és fáj a feje...
máskülönben remekül van. Köszönjük szépen!
Mark, borzalmas vagy! Szerintem borzasztó...
Mark, adok egy szigetet Michelle-nek.
Ha itt végeztél, építhetnél nekünk is egy fészket.
- Szerencsés vagy, Nicky. - Az vagyok!
Mark, kérlek saját magamat sem hallom!
Eltűnt, és nem segített rajta más.
Jó reggelt! Kávét?
Jó reggelt! Köszönöm!
Caroline küldött érted.
- Itt töltötted az éjszakát? - Igen.
Nagyon kellemes volt.
- Voltál itt máskor is? - Egyszer-kétszer.
Beszélhetnénk Joannával négyszemközt?
Hogyne!
Egy szobában aludtatok?
Másképp fogalmazva...
Szerelmes vagy?
Egy nap után?
Értem.
- Szeretem. - Valóban?
És szabad tudnom, hányszor voltál ezelőtt szerelmes?
Kétszer. Beléd és David-be.
Azt hittem ez egy életre szól!
Nem számítottam rá, hogy megtörténik.
- Csak hirtelen ráeszméltünk... - Hogy?
- Ha akarod... - Egyáltalán nem akarom!
Igazán nem kell magadat hibáztatnod!
Micsoda pofátlanság, mondhatom!
Dehogy hibáztatom magam, én téged hibáztatlak!
Ez nevetséges!
Joanna a feleségem, nem világos?
Amióta nem szereted Joannát...
Nem akarom elvenni tőled!
Csak egy kicsit együtt vagyunk.
Köszönöm. Most aztán megnyugodtam!
Sajnálom, hogy nem ismerjük egymást régebb óta.
- Könnyebb lenne! - Meg szórakoztatóbb!
Abban leled kedved, hogy elcsábítod a barátaid feleségét.
Kihívás, mi?
Miért nem jössz ki?
Palamos nem bánná!
Azt ne!
Annak maradnia kell!
Az egész világ változik, anélkül, hogy észrevennénk.
Nincs olyan dolog, ami állandó maradna.
- Nem, felteszem nem. - Boldognak kellene lennünk.
Szerintem is.
Miféle emberek ülnek így, anélkül, hogy szólnának egymáshoz?
- Házas emberek. - Azok!
- Olyan szomorú. - Nem, drágaságom.
Ez nem szomorú.
Ha valami véget ér, valakinek azt kell mondania, "Vége van."
Örökké szeretni foglak, örökké, bármi is legyen!
- Bármi is lesz? - Bizony!
- Amíg nem kaplak rajta! - Ha elkapsz, megtarthatsz!
Eljön az idő, hogy fel kell nőnünk.
Amikor a régi dolgok már nem tűnnek fontosnak.
Hogy volt!
Kínos!
Kint volt, te terhes szuka! Lépj ki, ütés előtt.
- Terhes mi? - Terhes szuka!
Egyszer úgyis ki kell jönnöd!
Segítség!
Szarházi!
Adj egy csókot!
Döntened kell!
Tudom.
Hello.
Visszajöttem!
Jól érezted magad?
Igen, köszönöm.
De hiányoztál!
Tényleg!
Miért?
Ő olyan komoly.
Azt hittem szereted a komoly embereket.
De ő túl komoly.
Azt akarod, hogy jó képet vágjak hozzá?
Nem kell jó képet vágnod!
Mark, visszajöttem!
Megbántottál...
és most visszajössz.
Így volt!
Jó ég!
Emlékszel még, hogy melyik vagyok én?
Hülye voltam! Olyan hülye!
Mindketten!
Mindig ez van, tényleg. Nekem te vagy az egyetlen...
- Sajnálom! - Felejtsük el!
- El tudjuk felejteni? - El tudod?
El!
Úgy örülök, hogy visszajöttél, csak ez érdekel!
Hát itt vagyok!
Akkor kellett volna elválnunk!
- És miért nem? - Nem volt meg a bátorságom!
Nem volt bátorságod? Miféle bátorság kell ehhez?
Bátorság ahhoz, hogy belássam aminek vége van, annak vége van.
És minek van vége?
- Tudod te azt jól! - Igen.
David és én végeztünk. És?
Most abban reménykedsz David ott lesz a partin. Ne tettesd!
Nem tettetem! Remélem, hogy ott lesz!
- Na ugye! - Kedvelem!
Beszélgetnem kell valakivel...
amíg Maurice elvonszol téged egy tízperces, valójában hatórás csevegésre.
Nem fogok csevegni Maurice-szal.
Vedd fel a szép mosolyodat, mindjárt ott vagyunk.
Joanna ötlete volt, hogy kibővíthetnénk a kandallót.
Isten hozott titeket!
Csinosabb, mint valaha!
Mindenki gyönyörködik a házban, el se tudom mondani!
Csak akkor nem szeretem a dicsőítést, ha nem dicsérnek!
Gyönyörű ez a ház! Gratulálok!
Hát itt van a mi építészünk!
- Imádom a magas mennyezetet! - És az alacsony padlót?
Rendkívül!
Nem fogod elhinni, milyen kicsi a világ!
Amikor útban voltam a reptérre, tudod kikbe botlottam bele?
Csak képletesen, mert nem estem el!
Howard és Cathy Maxwell Manchesterbe! Épp a kórházból jöttek.
Cathy valami beavatkozásnak vetette alá magát...
De örömmel mondhatom, hogy az orvosok reményteljesen nyilatkoztak.
Azt mondták, mondjam meg neked, ha Európába megyek,
hogy micsoda elragadó páros vagytok, és így tovább...
Amikor felhívtam Yvonne-t, rádöbbentem, hogy te építetted az új házukat...
- El tudod képzelni! - Remek!
Micsoda véletlen, kicsi a világ, mi?
- Igen, így van. - Te csinálod a legklasszabb dolgokat!
- Bizonyára nagyon boldog lehetsz! - Bizonyára.
És a nejed is olyan elragadó!
Annyit hallottam már róla! Van egy csodás kicsi fiatok, ugye?
Voltaképpen egy csodás kicsi lányunk van.
Persze-persze! Egy csodás kicsi lány.. El akarom mondani...
Örülök, hogy csupán a ragyogó tehetségeddel
ki tudtál törni, és meg sem állsz a csúcsig!
Bárcsak Howard és Cathy láthatna most...
mert, ők hittek benned a kezdetektől...
- ...ha nem hamarabb! - Tarts velünk!
- Mr. Wallace, telefonja van! - Köszönöm!
Csatlakozzon, uram, és én csatlakoztatom!
Csatlakozz! Épp csatlakoztatnak!
- Amerikából keresik! - Amerikából keresnek!
Innen hívnak, onnan hívnak...
hívnak engem minden istenverte helyről! Halló!
Halló, Hal, hogy vagy? Ez Hal Van Benius.
Mi a helyzet?
Megoldva!? Nagyszerű!
Igen, mikor kezdünk?
Tegnapra nem tudom megcsinálni. Vannak, amiket már el kell intéznem tegnapra.
Róma, péntek? Igen!
Benne vagyok!
Ott találkozunk! Remek, viszlát!
Róma, péntek.
- Szóval nagyon sikeres vagy? - Hihetetlenül! Gyere!
Táncolunk?
Azt hiszem, még nincs itt a lámpaoltás ideje!
Már miért lenne túl korai?
Mark, hát itt vagy! Van egy kis apróság! A villanyt javítgatom...
és meg kellene nézned!
Senki nem szólt, hogy megérkeztél!
Jó pár dologról akarok veled beszélni...
- A menyasszonyommal vagyok. - Ó, hogy van?
Menjünk valami csöndesebb helyre, hogy részletesen beszélgethessünk.
- Azt hittem, hogy ez egy parti! - Kérlek, gondjaim vannak!
Hogy is hívják a menyasszonyát?
Nem tudom, nem kérdeztem. Mi a neved, kedves?
Nagyon csinos!
De ti elváltatok Joannával?
Nem értem!
Szóval a fő kérdés, hogy mikor érsz rá?
Had mutassam be a menyasszonyomat, Sylvia Albinót.
David sokat mesélt rólad!
- Gratulálok! - Köszönöm!
Telefonált Hal Van Benius.
- És? - Megkaptam a munkát!
Csodás!
Csodás?
- Kimész Amerikába? - Csak mindössze két évre!
Akkor rám kell szánnod 10 percet! A tanácsodra van szükségem, Mark.
Pénteken találkozom vele Rómában.
Tíz perc!
Hallottam a pompás híreket rólad és erről a gyönyörű lányról!
Ha olyan boldogok lesztek, mint ott az a két másik nagyszerű ember...
és olyan házasságotok lesz, mint nekik...
akkor nem kell aggódnotok!
Nézd, Mark! A gondom egyszerű, de komplikált!
Ezért rám kell szánnod 10 percet!
Csak 10 percet kérek!
Te vagy a kézenfekvő ember, hiszen ez eredetileg a te ötleted volt!
És az a tisztességes, ha megnézed, mit tudnál vele kezdeni...
Mindenki ugorjon, kérem!
Köszönöm!
Szerintem neked kellene felügyelned...
Utálom ezeket az összejöveteleket.
Viszont te szereted őket!
Én téged szeretlek!
Én meg téged!
Mióta megy ez?
- Mióta megy micsoda? - A tettetés, hogy boldogok vagyunk.
Te sosem tettetted! Ki tettet?
Te! Hogy boldog házasok vagyunk, és velem akarsz maradni.
Ez két egészen más dolog.
Nem akarod elmondani...
Ha van valakid, azt elhagyhatod. Nem kell megkérdezned engem!
- Miért vagy még mindig itt? - Mert én nem te vagyok!
Meddig fogsz még a múlton rágódni?
Ki beszél! Nicsak ki beszél!
Én beszélek. Mit csinálnál, ha elválnánk?
Sírnék.
- Igen, de meddig? - Nem tudom.
- Miért válnánk el? - Mi lenne, ha meghalnék, vagy nem is léteznék?
Ha nem lettem volna bárányhimlős, később lettem volna az... Nem tudom!
Szeretlek!
Nos, akkor...
Mit csinálnál, ha soha nem is léteztem volna?
Talán összeházasodnék Daviddel.
De létezel!
Tudod a választ, szóval miért kérdezed?
Mert tudom a választ.
Sosem lesz még egy hozzád fogható ember az életemben.
- Megígéred? - Remélem!
Te nem tudod elfogadni!
Mit nem tudok elfogadni?
Miért állsz meg minden egyes alkalommal, ha mondok valamit?
Mit nem tudok elfogadni?
Hogy összetartozunk, hogy házasok vagyunk.
Folyton arról beszélsz, hogy elhagylak, de mindig itt vagyok!
- Biztos nem akarod, hogy elhagyjalak? - Egyáltalán!
Szerinted miért vagyok itt?
Nem tudom. Ennyi az egész.
Annyi az egész, hogy sosem állsz meg, hogy gondolkodj!
Megálltam gondolkodni.
Ne gondolkodj!
Most?
Itt?
- Szeretem a hepiendet! - Csak szimplán erkölcstelen vagy!
Hogy lehetnék erkölcstelen, ha egyszer házasok vagyunk!?
Ahhoz el kéne válnunk!
- Gyerünk, Howie! - Oké-oké!
Lásd be, megváltoztunk!
- Belátom. Megváltoztunk. - Sajnálatos, de ilyen az...
...élet!
Legalább már nem vagy az a zsémbes, züllött, öntelt szerencsétlenség többé.
Egy zsémbes, züllött, öntelt sikerember vagy!
Egy pillanat!
Nem, itt van az útlevelem! Itt kell lennie valahol!
Egy nagyon fontos találkozóm van Rómában! Át kell jutnom!
Ribanc!
Szarházi!
Fordítás: Dermott dermott@gmail.hu