Nottingham, England-1100-talet
Efter att ha återvänt från korstågen inser Robin Hood och hans bästa vän-
- Will Scarlett att deras land styrs av en tyrannisk sheriff.
Under detta styre har de goda människorna i Nottingham endast ett val.
Att svära trohet mot sheriffen eller bli fredlösa.
Robin och hans kärlek Lady Marian samlar ett band av fredlösa som hjälper honom-
- i kampen. Han tar dem till deras fristad i Sherwood-skogen för att samla kraft.
Rasande över detta, förklarar sheriffen krig mot Robin Hood och upprorsmakarna.
Fort, hitåt!
Jag hör dem.
Ta mitt svärd. Vi måste fortsätta.
Robin!
Far! Far!
- Vad har hänt? - Jag är oskadd, men...
- Vad har du gjort med min son? - Kalla på en kirurg.
Mary, hämta vatten.
- Vad har hänt? - Robins otålighet ledde till det här.
- Vad har hänt? - Han försatte dig i fara från början!
Obetänksam! Robin, du är obetänksam!
Jag lärde dem att jaga när sheriffens män dök upp!
Jag försatte dem inte i fara. Skyll inte allt på mig.
- Du skrämmer barnen. - Han räddade oss.
Tyst, barn. Sluta skydda honom. Det där är min son.
John, sluta. Han behöver dig nu. Var hos honom.
De ser alla upp till dig, Robin.
Will, vakta är du snäll.
Den modigaste krigare jag träffat.
Du kommer att slåss igen.
Ett stridsärr, vad avundsjuk jag blir.
Kom. Vi ger dem egen tid.
Att lära upp så unga barn är kanske ett privilegium du inte har råd med än.
Privilegium?
De måste lära sig att försvara sig själva.
Vårt antal ökar för varje dag och alla har blivit måltavlor.
Din fejd med sheriffen ska inte drabba alla.
- Det var inte intrång, vi var i skogen. - Det vi gör är farligt.
- Vi gör de som inte delar vår syn arga. - De har för mycket från början.
Men de är fortfarande arga. De vill ta tillbaka det som en gång var deras.
Du kan inte förneka sanningen i mina ord.
John fruktar att du inte kan kontrollera dig själv. Att det bara ska bli värre.
Jag fruktar för framtiden.
Vi måste stå upp mot sheriffen. Vi måste kämpa.
Jag vet.
Men de är inga krigare, Robin. Du måste ha tålamod med dem.
En fågel viskade i mitt öra att ni levererat spannmål till Robin Hood.
- Stämmer det? - Nej, det gör det inte.
Det stämmer inte.
Du är förtjust i mjöd har jag hört.
Det får en att prata.
Ditt korkade fyllo!
Och man vet aldrig vem som lyssnar.
Jag frågar igen.
Kan...
...det...
...vara...
...sant?
- Ja. - Ja, det stämmer.
Visa mig var han är...
...så ska jag skona din fru.
Jag vet inte var han är.
Det är Marian. Lady Marian och några barn samlar in spannmålet.
Robin Hood kommer att stoppa dig.
Visst. Men jag kan inte se att han skulle komma hit och rädda er.
Gör ni det?
Låt mig berätta om mina nya skatter, så att ni kan fortsätta att hjälpa oss...
...utan några problem.
Det här är era grödor.
Och de här är mina. Och det här är till dig.
Men om du inte berättar var jag kan hitta Lady Marian... Tja, då...
...kan du åtminstone rädda dina barn.
För om du inte berättar...
...står de näst på tur.
Mary berättade hur de slogs igår.
Och hur Robin räddade dem.
Hon är modig. Men hade också tur.
När får jag slåss?
Hämta fler hinkar, Much.
Har du gått vilse?
Jag kom för att ansluta mig till er.
Förlåt, det var dumt. Jag kan ha lett fienden hit.
Jag trodde att jag skakat av mig dem i skogen, men de spårade mig nog.
Du måste berätta för Robin Hood att det inte längre är säkert här. Snälla.
Hur många?
Vi har fått order om att ta dig levande.
Då är ni i underläge.
Jag har inga tvivel. Han räddade livet på honom.
Han är en obetänksam tjuv som kommer att få oss alla dödade.
Vad håller du på med?
- Jag behöver Robins hjälp. - Jag kan lösa det. Vad har hänt?
Jag tror att det var sheriffens män som jag stötte på.
Det är inte mitt. Jag sprang så fort jag kunde för att ta mig därifrån.
Jag dödade en av dem. Ska vi kalla på hjälp?
Chansen är stor att de upptäcker oss. Kom, skynda dig. Visa mig.
Sluta!
Vi måste hålla dig vid liv. Men det gäller inte pojken.
Förlåt mig, Marian.
Hur långt bort är det?
Vem är du?
Du vet vad jag heter.
- Jag ser visst en fredlös. - Bedragare.
- Var är Robin Hood? - Jag kom inte åt honom.
Då underhåller vi oss med hans vän istället.
De kommer att leta efter honom så småningom.
Ner på knä.
Ner på knä!
Se på mig. Se på mig.
Se så lätt det är för oss att hitta er.
Du är visst inte så smart.
Jag vet vad jag skulle göra om någon tog sig in i mitt hem.
- Vi har blivit överfallna. - Ta de stridsodugliga till grottorna.
Följ med de andra. Din bror behöver dig och din far skulle ogilla det.
Mary, snälla! Skynda dig!
Tänker du ta mig till Robin Hood eller inte?
Hur kunde du? Du har blod på dina händer.
Glöm inte det.
Spår.
Han har visst inga höga tankar om dig! Var är han?
Dina egna män överger dig, så vad tror du att ni har för chans?
Det bästa du kan göra är att leda mig till Robin Hood nu.
Tänk.
Jag börjar bli otålig!
Gå till deras gömställe.
Slakta barnen, så bli de lojala.
Vi kommer att hitta Robin Hood tids nog.
Robin! Äntligen!
Jag skickades hit för att förhandla.
Vi har Lady Marian och pojken Much. För att de ska släppas-
- krävs hennes hand i giftermål och ditt huvud på en påle.
Will?
Jag trodde att du var en av oss, Brom.
- Så du är lojal mot sheriffen nu? - Jag ville ha skydd.
Skydd från vad? Fredlösa?
- Ja. - Såna som vi?
De som tog hand om dig?
Jag valde sheriffen före dig, Robin. Dina handlingar skrämmer mig.
Jag har en nyfödd son.
Jag ville skydda honom. Jag gjorde bara det jag trodde var rätt.
Robin, nej.
Snälla, Robin!
Robin, nej!
Kan du hjälpa mig?
För din sons skull?
Du bedrog oss Brom, men du får en chans att gottgöra det.
Börja prata.
Bakom de där träden finns det hästar.
- Hur hittade de oss? - Jag sa inget. De visste redan.
De dödade en bonde.
Robin. Det här måste upphöra. Oskyldiga dör.
Skogen skyddar oss inte längre, John. Brom stack, då han inte kände sig trygg.
Nu använder sheriffen våra allierade mot oss.
Det är dags att göra motstånd.
Fienden har Marian... och Much.
- Och jag tänker ta tillbaka dem. - Vi är för få.
- Det är omöjligt. Du kommer att dö. - Jag måste göra något.
- Du kommer att bli dödad. - Ja, om vi gör det själva.
Igår lärde du dig att dessa män inte bryr sig om vilka de skadar.
Din egna son, John.
Och din dotter.
Dina barn är modiga precis som sin far.
Och jag är inte så obetänksam som du tror.
- Finns det inget annat sätt? - Freden är krossad.
- Men vi kanske gör det värre. - Ja, om vi misslyckas.
Jag kom hem. Vi kom hem till ett land plågat av orättvisor.
Jag tänker bekämpa det, inte gömma mig från det bland träden.
Sheriffen har tvingat oss.
Om vi inte kan skydda vårt folk, vad är vi då värda?
Jag är med dig, Robin. Alltid.
Jag är ingen soldat som ni. Jag är bara en enkel bonde.
- Aldrig träffat en krigare som du, John. - Vare sig vi gillar det eller inte...
...så händer det.
Du kanske inte gillar mitt sätt, men jag tänker kämpa mot fienden.
Det här är inget liv.
Jag vill inget annat än att skydda min familj, Robin. Det vet du.
Då måste vi ta upp vapen.
Berätta en sak. Vad var planen?
Vi skulle fånga eller döda dig och sen rapportera det till sheriffen.
Och i rapporten skulle det stå att Robin Hood var en ynkrygg.
Att han fick höra villkoren, men valde att gömma sig.
Du dödade sheriffens kusin. Han var den som skulle rapportera.
- Fyra män red hit. - Då måste fyra återvända.
Jag följer med.
Vi tar skydd av mörkret.
Berätta för de andra vad som hänt. Göm er i grottorna.
Om vi inte är tillbaka vid skymningen imorgon kommer vi aldrig tillbaka.
Då måste ni hitta ett nytt gömställe.
Var modig.
Tänk på din son, Brom.
Öppna porten!
- Kanin!-Dagens lösenord. - Och om det inte fungerar?
Då dör vi allihopa, John.
Led oss, Brom.
Håll dig nära i skuggorna.
Så nu kanske ni förstår vad som händer när man stjäl från mig.
Robin Hood...
...måste se på när hans folk lider och dör.
Om min kusin gjort sitt jobb...
...är de tillbaka snart.
Om han misslyckats...
...kan vi förvänta oss att vilden hämnas, inte sant?
Ett fritagningsförsök. Jag ska hacka honom i små bitar-
-och visa upp dem vid en parad.
Ja... Det här är vad han är gjord av.
- Du är en ynkrygg. - Och du en smutsig vilde.
En kvinna i din position tvingad att leva med djur och som gett upp-
-sin ära i utbyte mot smuts.
Varför skulle du göra något sådant? För kärlek kanske?
En dum idé som jag kan förstå, men är du inte rädd, kvinna?
Jag tror att du underskattar min grymhet.
Jag ska slita dig i stycken.
Gift dig med mig. Rädda ditt folk och dig själv. Rädda den här...
...byrackan.
Det här är din svaghet och den är inte fysisk.
Sätt igång.
Slit mig i stycken.
När du går med på det...
...gifter jag mig med dig, men annars tar jag dina händer till att börja med.
Skada dem om de rör sig.
- Vi vill rapportera till sheriffen. - Vi är i tid, sir.
Vi vill värma våra händer vid brasan efter vår långa ridtur.
Era vapen.
- Brom, vet du var fångarna är? - Nej, tyvärr.
- Många delar av borgen är förbjudna. - Då får vi ta reda på det.
Vi kan inte skydda oss utan vapen.
Det här tilldelas nya soldater. Vägen till den enda vapenkammaren.
- Vapen för träning, inte strid. - Det får duga.
Farväl, Brom.
Sköt om dig.
- Vad händer nu? - Vi skyndar oss.
Ju längre vi väntar, desto större är chansen att vi blir upptäckta.
- Nå? Var är vi? - Den här dörren ska leda till vapnen.
- Nå? - En stor man vaktar dörren.
Ja, han är stor.
- Robin, det här är vansinne. - Vad har vi för val, John?
Ska vi vända tillbaka? Ska jag överlämna mig själv?
- Skulle det lösa våra problem? - Det här är inte mod, det är idioti.
Jag vet att John delvis har rätt.
Men vad har vi för val? Det finns inget annat sätt.
Gör det du tror är rätt, Robin. Jag följer med dig.
Det finns ingen återvändo.
Min goda herre. Vi behöver tillträde till vapenkammaren.
Jag säger det igen. Vi behöver tillträde till vapenkammaren.
Är du döv, korkad eller både och?
Endast order från sheriffen eller hans kusin får mig att öppna portarna.
Det borde du veta om.
Då hämtar jag Guy.
Sheriffen kommer att bli arg över förseningen.
Robin Hood har tagit sig in i borgen. Vi behöver vapnen nu!
Snyggt, Robin.
- Robin! - Så du är Robin Hood?
John... Lite hjälp, tack.
Synd att han inte är på vår sida. Muddra honom.
- Inga nycklar. - Vad? Det måste finnas något.
Hur länge har hon stått där?
God kväll. Vi höll inte med honom.
Han är känslig.
Öppna dörren snabbt. Jag trodde att du var en skicklig tjuv.
Ge mig ditt skärp.
Det här är lönlöst om Will misslyckas.
Vi måste fortfarande bli upptäckta.
Mod.
Släpp mig!
- Släpp in mig! - Vänd tillbaka innan det är försent.
- Känner du inte igen mig? - Borde jag det?
Jag är Guy av Gisborne! Kasta ner en fackla, så ska jag visa mitt ansikte.
Öppna porten!
- Skynda dig. - Så hjälpsamt.
- Borde vi inte leta nån annanstans? - Vad ska vi göra utan vapen?
Vi har bara ett svärd. Vi behöver fler vapen. Sen hämtar vi Marian och drar.
- Ett svärd mot pilbågar? - Vad pratar du om?
Skynda dig.
En återvändsgränd. Jag fick inte tag i henne.
Då vet de snart att vi är här.
Robin?
John.
- Inga andra vägar? - Inga jag såg.
Öppna dörren, annars dör vi.
Much? Much?
Vakna.
Kom. Vi måste ta oss härifrån.
- Det är omöjligt. - Det finns alltid ett sätt.
Kom igen, tänk!
- Sir, era sår! - Flytta på dig!
Du följer med mig.
- Var är min kusin? - Jag tror att han är på sitt rum, sir.
Han vill inte bli störd.
Okej... Hämta kläder och möt mig vid hans rum.
Ja, sir.
- Ge mig svärdet. - Jag måste ju skydda oss.
Jag ska öppna dörren. Ge mig svärdet.
Vi kommer att dö, då den berömda tjuven inte fick upp dörren.
Kusin!
Jag vill inte bli störd! Gav jag inte tydliga order?
Kusin, det är Guy! Jag har nyheter om Robin Hood!
- Jag blev slagen i strid, kusin. - Du skulle ju inte underskatta dem.
Mina män är döda. Och de tog våra uniformer.
Så Robin Hood är här?
- Sir! Sir! - Låt mig gissa.
Tre män har försökt ta sig in i den nedre vapenkammaren.
De har på sig våra uni...
- Samla ihop några män. - Låt mig ta hand om det här.
Låt mig rätta till mitt misstag.
Jag ska ta den här horan och sen ska hon få se på när jag skär upp magen på honom.
Om du är kvar när jag kommer tillbaka ska jag mata grisarna med dina ögon.
Much, kom hit!
Much, lyssna på mig.
Jag vet att du är trött och sårad, men det slutar så här.
- Vi kommer att dö här. - Förlåt, Marian. Jag förde dem till dig.
Det är inte ditt fel. Jag vet att du är rädd. Även Robin blir rädd.
Var modig och slå på kedjorna allt vad du kan!
Nu kommer de.
Klart.
Var är skyttarna?
- Jobbar du för sheriffen nu, Green? - Man måste ju äta.
Sheriffen tar all vår mat. Will, försegla dörren.
- Det går ju bra än så länge. - Jag trodde att du var bättre än så här.
- Känner ni varandra? - Det är Green. Orädd i strid.
Så det är Green? Han verkar vilja döda oss.
Hej.
- Ramma dörren nu. - Will?
Vakt! Pojken är borta.
Jag vill dig inget ont, Robin. Jag följer bara order.
Den som ger dig order är en ynkrygg som skadar oskyldiga.
Robin Hood.
Träsvärden blir ju bra i strid.
- Bättre än inget. - Om du kapitulerar inför min kusin...
...så skulle han säkert vara lika resonlig som jag.
Du stjäl det som inte är ditt.
- Är det inte meningen med att stjäla? - Han lyckas inte ens att dö.
Och nu gör du intrång.
Och det finns ingen väg ut.
Det kan inte stämma.
Drömmer jag?
Jag tittar på en död man.
Ännu ett av dina misslyckanden, Robin Hood.
Min kusin vill ena folket och gifta sig med Lady Marian...
...medan jag föredrar att få se henne be om att bli dödad.
Du tror mig inte. Låt mig visa dig. Green, kom hit.
Jag skulle inte underskatta honom. Jag har stridit vid hans sida.
Dina män respekterar dig. Det är värdefullt för mig.
Gör som du blivit tillsagd. Annars skär jag halsen av din gravida fru.
Glöm inte varför du är här.
Pojk! Meddela min kusin...
...att jag trängt in Robin Hood i ett hörn. Skynda dig.
Vänta! Jag går. Jag står inte ut med luften här.
Som ni önskar, sir.
Är det här ett skämt?
Hitta dem. Samla ihop fler män om ni måste.
Robin Hood är inträngd i ett hörn. Guy har dem i det övre vapenrummet.
Det är åtminstone något.
Hämta Brimstone. Han kommer inte att svika mig.
Brimstone?
Vi behöver någon...
...som följer order utan att tveka.
Vi har haft fullt upp med Robin Hood.
Jag tror att vi behöver någon som som kan ta hand om den lilla hickan!
Den värdelösa slynan kommer inte långt.
Meddela Brimstone att han inte får mat på en vecka om han dödar Lady Marian.
Jag vill ha henne levande.
- Vad?! - Sheriffen har en önskan.
Mina hot ignoreras visst.
Skyttar! Skyttar!
Robin! Må Gud vara med dig om lågorna slukar dig och kyl av svärdet...
- ...och stanna i helvetet. - Brinn, ditt as! Brinn!
Nu väntar vi och hoppas.
Du får bli den första att identifiera det förkolnade liket.
Lilla flicka. Var inte rädd. Lägg ner svärdet och följ med mig.
Sheriffen vill träffa dig.
Nu räcker det!
Sluta! Det här är barnsligt!
Kom nu, Much!
- Green gav oss en olivkvist. - Litar du på honom?
- Han är inte sheriffens vän. - Ändå utkämpar han hans strider.
Under tvång, John. Han sa: "Kyl av svärdet och stanna i helvetet."
- Han vill att vi överlever. - Varför?
Han lät mig fly när vi kämpade tillsammans. Nu har vi chansen.
Dö, utböling!
Fortsätt!
Jag är ledsen, Robin.
Jag borde aldrig ha tvivlat på dig.
Hela tiden...
...trodde jag att du bara ville slåss och skulle leda oss i glömska.
Det var aldrig min avsikt, John.
Ni delar ett band då ni överlevde korstågen.
Ni utkämpade ett heligt krig.
Jag ser dessa män...
...som dödar för dödandets skull.
Det är något nytt för mig.
Varför ska något sådant existera? Varför detta mörker?
En tyrann förvrängde deras tro.
Och nu måste vi alla lida...
- ...tills han stoppats. - Om de som kan slåss...
...inte slåss...
...så har vi förlorat, inte sant?
- Var är Marian? - Bra fråga.
- Något vassare kanske? - Nej, nej, nej...
Snälla, lyssna på mig...
Lyssna på mig... Robin Hood är död.
Jag brände upp honom levande.
Skulle du sätta ditt liv på spel för det?
Har du sett liket?
Kommer du med fler falska nyheter...
...skär jag av dig strupen själv.
Se över såret.
Jag vill inte att du blöder ner mig mer.
- Arabella? Det är Robin Hood. - Fortsätt att drömma.
- Inte ens han vore dum nog att komma hit. - Om du hade rätt och jag inte vore här...
...så skulle hon betraktas som galen.
Och då skulle inte ens diskpersonalen anförtros med den minsta kniv.
- Du behöver inte fly. - Ni är bara enkla tjuvar, plundrare!
- Släpp mig! - Lugna ner dig, kvinna!
- Kan du hjälpa oss? - Lita inte på dem, Milicient.
- Hjälp! - Lugna ner dig!
- Jag är ledsen. - Vi måste komma till fängelsehålorna.
Jag kan visa er vägen.
Kan vi lita på någon här?
Min vän har en poäng. Hur vet vi att vi kan lita på dig?
Era män räddade min familj och gav dem spannmål när de svalt.
Vissa kallar mig en självisk tjuv. Att endast tiggare och fredlösa-
- gynnas av våra handlingar och försätter alla andra i fara.
Jag tror att de varit döda utan dig, Robin.
Jag tar dig till vapenförrådet i den västra flygeln och visar dig vägen.
Om jag blir upptäckt dödar sheriffen mig.
Då ser vi till att de tror att du tvingades till det. Var inte rädd.
Visa oss vägen.
Det är ingen här.
Meddela sheriffen... att Robin Hood fortfarande lever.
Vänta.
Följ med mig. Någon måste ta hand om såret ordentligt.
- Var är de? - Mötte du inte Lady Marian?
Tydligen inte, din idiot.
Om Hood lever så letar han efter cellerna. Väntar vi in honom där är det över snart.
- Finns det ingen fredlig lösning? - Jag önskar att det vore så.
Vi tar från sheriffen det han tagit från andra.
Hans enda strävan är makt. Han gynnar inte folket.
Och vi som hamnar mellan?
Vi måste kämpa.
Hur dog han?
Min David var med er i morse.
Robin Hood högg honom i ryggen och skar upp buken på honom.
Jag beklagar.
Vildarna attackerade oss från ingenstans.
Vi kom inte undan.
Men... jag tänker inte ge upp.
Han var en bra man.
Ja, det var han.
Men om han varit bättre hade han fortfarande varit vid liv.
Och fortfarande haft ett hjärta som slagit.
Ja...
Vad du behöver...
...är kanske en man mer lik mig.
- Much! - Stanna där du är!
- Borde du inte vara med min kusin nu? - Du kväver honom.
Det är vad han förtjänar. Han borde ha dränkts vid födseln.
- Jag tänker döda dig. - Din tjuv klarade inte av det.
Vad får dig att tro att du skulle klara det?
Jag dödade honom i vapenkammaren.
Jag tror dig inte.
Ett räddningsförsök som gick snett.
Bränd till aska.
Min kusin gillar att spela spel. Vi underskattade din vilja.
Viljan att överleva. Han skonade dig...
...på grund av hans omdömeslösa önskan att gifta sig med dig.
Men jag gör inte samma misstag.
Du och din kusin är ynkryggar. Ni låter bra män dö...
...och utkämpa strider där ni bara ger order.
Ni behandlar folk som slavar.
- Vi borde stanna kvar och slåss! - Om Robin är här måste vi hitta honom!
Stanna.
- Hur väl kan du byggnaden? - Borgen är byggd över grottorna...
...som utgör fängelsehålorna. Vattnet rinner igenom de flesta nedre celler.
Jag lekte där som barn, men vi varnades för lösa stenar.
Huvudcellerna är ditåt, men det finns fler gångar, så vi måste vara försiktiga.
- Vi täcker den här passagen. - Bör vi inte hålla ihop?
Nej, det blir effektivare så här. Vi möts här om en stund.-Milicient.
Här.
Ta den. Du är en av oss nu.
Vi tar strid mot fienden.
De dödar de som är med mig utan att tveka.
- Utan vapen är vi chanslösa. - Jag tänker inte slåss, Robin.
Sheriffen är skoningslös.
Robin...
- Hon var oskyldig! - Jag satte inte henne i den situationen.
Det gjorde du. Kom närmare.
- Så lägligt. - Will! John!
Hörde du något?
- Robin kanske har hittat henne. - Kanske inte.
Lägg ner era vapen nu.
Annars dör ni båda två.
Ner på knä.
Du står näst på tur.
Tror ni att ni kan inta min borg och besegra mina bästa män?
Du är bara en självisk tjuv. Jag tycker synd om de som tror något annat.
Vad ska du göra för att rädda dem, Robin?
Jag ska skära upp magen på dig offentligt!
Dina vänner kan inte hjälpa dig.
Om Lady Marian inte går med på mina villkor skär jag halsen av henne.
Lycklig resa.
Ta dem.
Vi tar reda på hur många rebeller som stått upp mot mig.
Ni borde ha varit där nu.
Kom igen, rör på er!
Ditåt, Much. Kom nu.
Okej, Marian. Vi rör på oss.
Jag såg de fredlösa. Säg till springpojken att de är på väg mot kastellet.
Skynda dig.
Dö, Robin Hood.
Lady Marian är vår. Och för dig, Robin Hood...
...finns det ingen återvändo.
Om du tror det du säger...
Om det du säger om mina vänner är sant, så har jag inget att förlora.
Ni har alla blivit förblindade av girighet och ära!
Där har du döden.
Ynkrygg!
Robin Hood är död.
Det är bara en tidsfråga innan Marian och byrackan tillfångatas på nytt.
Sen är upproret över.
- Sir. - Ja, berätta.
Vi fann Lady Marian. De har tagit sig till kastellet.
- Kastellet? - Ja, sir.
Kusin.
Kusin?
Ingen rör dem förrän jag är tillbaka.
Är det förstått?
Samla ihop några vakter.
- Stopp. - Vad är det?
Robin är här. Han letar efter oss.
Vi kan inte ta samma väg som vi kom.
- Det är för många vakter där framme. - Jag måste vila.
Om vi haft ett rep hade vi kunnat ta oss ner en våning till.
Vi passerade en annan dörr därborta. Vänta här.
Rör dig inte.
Ni har gjort tillräckligt.
- Snälla... - Snälla, vad?
- Ska jag inte hindra er? - Jag vill dig inget illa.
Då borde du ha stannat i fängelsehålan och väntat på ditt straff.
- Jag behöver det här repet! - Det är inte ditt.
Ur vägen.
De härinne vet inte vad fruktan eller fasa innebär.
Sheriffen är din fiende, inte jag.
Han försöker bara skapa ordning.
Det kaos som orsakats av såna som du.
Såna som jag står upp mot honom.
- Vi kämpar för det vi tror på. - Han tar hand om alla innanför murarna.
Han styr över de du bryr sig om.
Han låter dem dö i strider som inte är deras.
Är du beredd att dö i din strid?
Ja.
Sheriffens män är här när som helst.
Då finns det ingen tid att förlora.
Nej!
Ingen mer kurragömma.
För att vara på den säkra sidan.
Jag har förlorat mitt tålamod. Vi har tillfångatagit dina rebeller.
Jag tänker inte döda dig.
Jag ska bara förödmjuka dig.
Att döda är enkelt.
Jag har dödat din Robin Hood.
Nu kan vi gifta oss utan problem.
Kom då!
Vad har du därnere?
Letar du efter din värdighet?
Vi har ouppklarade affärer.
- Tro! - Vem är det?
Det här är tro.
Visa dig.
Munk.
Det stämmer, Robin Hood.
- Hur visste du att det var jag? - Herren har tagit ifrån mig synen...
...men inte min vishet, Robin. Jag råkade höra ditt gräl-
- med barbaren. Jag tror att hans exakta ord var:
"Dö, Robin Hood."
- Det stämmer. - Ser du vad dessa män gör?
Och tjänar vad de tror på.
Din tro stärktes i din svåraste stund.
Du trodde att du inte hade något att förlora då allt redan var förlorat.
Men du besegrade djävulen.
Det var inte djävulen, utan en man.
Det var ingen man, Robin Hood.
Din rädsla är djävulens verk.
Nu måste du visa honom att hatet och hämnden inte är din drivkraft.
Jag slåss för att överleva.
Slåss inte bara för dig själv utan för andra och ett större mål.
- Alla mina vänner är döda nu, munk. - Det vet du inte, Robin.
Och jag misstänker att du inte tror på det.
Ingen vågar ta sig hit.
Jag kommer ofta hit för att samla tankarna.
Det verkar som att blinda, gamla munkar inte har något att frukta...
- ...så jag rör mig fritt. - Man bör inte underskatta dig.
Det har vi gemensamt.
Det här är ett bra ställe att gömma saker av värde.
Saker som skulle gå förlorade i fel händer, inklusive min bästa mjöd.
Du får större användning av det här än jag. Ta den.
Ja...
Föreställ dig dina nära och kära. Tänk på dem-
- och kämpa för dem. Kämpa för något större än du själv-
-så kommer du att bli ostoppbar.
- Tack, munk. - Må herren vara med dig.
Jag ska berätta hur du kommer ut.
När du kommer ner för stegen måste du göra följande.
Fader vår... som är i himmelen.
Helgat vare ditt namn. Tillkomme ditt rike. Ske din vilja...
...så som i himmelen ock på jorden. Giv oss idag vårt dagliga bröd.
Och förlåt oss våra synder, så som ock vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Och led oss icke i frestelse utan fräls oss från ondo.
För ditt är riket, din är makten och äran.
I all evighet!
Amen...
- Vad händer? - Robin Hood är därnere.
Omöjligt.
Du stannar här och ser till att ingen rör dem.
Jag vill se min kusins min då han inser att han misslyckats.
Sir. Robin Hood är listig. Om ni skulle möta honom på vägen...
Med tanke på era skador kanske jag borde följa med er.
Om än bara för att få se er ge honom den nådastöt han förtjänar.
Min goda herre.
John!
Kom, vi måste hitta Marian.
Jag mår bra förresten.
Det finns ett sätt att avsluta det här.
Ingen annan behöver dö. Vi kan ena folket.
Robin Hood är död. Jag har gjort det jag lovat att göra.
Jag förde er hit och jag har fångat och dödat min fiende.
Och härnäst ska jag jaga...
...och döda alla er fredlösa.
Så jag frågar igen.
Rädda folket.
Gift dig med mig.
Nej.
Kusin...
Robin Hood lever.
Släpp mig!
Nu får du se mig döda honom.
- Hur ska vi hitta henne nu? - Där är hon.
Robin Hood.
Gå och hämta de andra vakterna med detsamma. Skynda dig!
Döda dem allihopa! Men han är min!
Vilde.
Det här är slutet.
Tror du att du är odödlig?
Eller blind?
Bågskyttarna dödar på order.
De skjuter kanske på order, men de kan missa.
Deras armar är redan trötta. Greppet löst.
Viljan att överleva.
- Skjut! - Robin! Akta dig!
Green.
Borde jag vara glad att se dig nu?
Meddela dina män att sheriffen är död. Upproret är över.
De lyder dig nu.
Än en gång överlever du, Robin.
Du ser hemsk ut.
Tack.
Jag sa att de inte skulle underskatta dig.
- De lyssnade visst inte på ditt råd. - Vad händer nu?
Nu ska vi hem och sörja vår unga väns död.
Och återhämta oss. Men vi kommer tillbaka.
Vi måste ta tillbaka det som sheriffen tagit.
- Kungen kommer höra talas om det här. - Det borde han.
Jag svarar bara inför den sanna kungen... om han skulle återvända.
Jag meddelar om han gör det.
Varför Much?
Han kämpade och dog för det han trodde på.
Vi borde fira hans liv och inte dröja oss kvar i hans död.
- Han lever vidare i våra minnen. - Robin, det finns mycket att göra.
- Men vårt arbete kanske kan vänta. - Låt oss återhämta oss.
Går det bra?
- Tack. - Tacka inte mig.
Vi hade lämnat kvar dig där.
Översättning: Jon Underdahl Ordiovision