ENERGY-TORRENT.COM представя
съвместно с MAY STAR FILM
АМЕРИКАНСКИ ВЪРКОЛАК В ПАРИЖ
Taкси!
Tакси!
Помощ!
Задръжте рестото.
Тук няма ресто.
Е, ми, задръжте го все пак.
- Париж. - Пази се.
Хей, хей, виж това, човече.
Добре. Имам точки от Испания.
Нашият лидер с 125 заслужени точки:
твои наистина.
На второ място с 95 точки Крис. Какво за секс точките?
- Не, тези са други. - От кога? - Не може просто да сменяш правилата.
Кой е казал нещо за секс точки? Прочети си надписа на блузата.
Виждаш ли? Тя ми се усмихва.
В мечтите ти. Тя не се интересува от такива смотльовци като нас.
Европейските мадами са чаровни и изискани, особено Французойките.
-Оттук са косматите ями. – Разбираш ли какво искам да кажа?
Ще ти дам 20 секс точки ако и вземеш телефонния номер.
Тя не е мой тип.
О, я стига!
- Ти... не си направил нито една стъпка през цялото това пътуване, Анди.
Кога за последно си правил секс?
-С друг човек? - Има секс, има и любов.
Това е, което различава животните от хората.
Картите са на масата.
Остави го намира, Крис. Не можем да го накараме да изпадне до там.
Стигнем ли в Париж, няма да се нуждая от вашето милосърдие.
- Ще ви покажа номера, които никога не сте виждали.
Чисто е.
Хайде.
- Още едно! - Пет минути.
Не знам защо се занимаваш с глупости като мъкнеш това чудо горе.
Така, братле, направихме го!
Колко високо мислиш че сме, братле?
- Виж т'ва! Това Лувъра ли е? - Интересно!
Братле!
Виж звездите.
Анди?
Анди, какво правиш?
Хей, Анди.
Ела и пийни малко вино.
Анди?
Какво правиш?
За бога!
Мисля че го натиснахме прекалено много.
- Отивам да го спра. - Успокой се, братле.
Забави малко, шефе. Ела пийни.
Т'ва е истината. Има корк.
Не. Ще скачам трезвен. Бъзикахме се с теб, т'ва е всичко.
Анди, ти ни се доказа. Не си длъжен да го правиш.
Анди, това е лудост. Ще се убиеш. Недей, моля те.
- Опитвам се да кажа, че... - Мисля, че някой идва.
По дяволите.
Стига бе! Стига бе!
Кой е т'ва? - Или какво?
Какво прави тя тук?
Уау. Глей к’ва е яка, братле.
Не! Недей!
Хей, Мис.
Чуй, чакай, чакай.
Недей, става ли? Нищо не може да е толкова зле. Задръж.
Не, не, не, не, не. Моля те, нека ти помогна.
Анди!
Хей.
Хей, той се съвзема.
- Слава Богу. - Хей, Анди, чуваш ли ме?
Не го движи толкова рязко. Може да повърне или нещо подобно.
Хей, принцесо, да си изпускала това?
- Къде е? – Кой, Пепеляшка?
Тв'а беше след полунощ, братле. Тя изчезна.
Но тв'а спасяване, приятел, готино хващане.
Говорим кв'о значи да си паднеш по момиче.
Само запомни другия път да се вържеш.
Добре. Вие ми спасихте живота.
Мда, а ти спаси нейния.
Така че претендираме за половината точки.
Това момиче... напомня ми жената от моите сънища.
Мисля че го губим. Сестра! Какво?
- Трябва да я открия. - Не, трябва да си починеш.
- Но, тя може да опита отново. - Анди, тя е пълна откачалка.
Момичета, които скачат от Айфеловата кула имат проблеми, мой човек.
- Трябва да я намеря. - Съвземи се, Мис Марпъл.
- Виж, всичко което имаме е обувка. - Бележката.
Взе ли бележката? Тя държеше бележка в ръката си.
Ако е писмо на самоубиец, може да разберем коя е!
Добре, ще я намерим. Само се успокой? Ето, вземи си играчката.
Здрасти.
Хей! Здравей! Това съм аз!
Забрави си това.
- Хей, тв'а ме убива. - Видяхте ли момичето?
- Тя ми открадна сърцето. - Познато чувство
- Анди, какво стана? - Той добре ли е?
Хей, момичето, тя беше тук.
- Върви! Върви след нея! Хайде. - Анди, трябва да се върнеш в леглото.
- Побързай. Тя изчезва. - Бедното момче халюцинира.
- Анди, спокойно, спокойно. Спокойно! - Хей!
- Анди, виж. Добри новини - Да.
Как и е името пак? - Серафин "Пи-жо".
- Серафин. - Серафин Пижо. Красиво име.
- Страх ли те е? - Само съм малко нервен.
Не искам да кажа някоя глупост.
Вие сте на ред, принце.
Серафин?
Здравей.
Това е момчето, което,
донесох ти обувката.
Здравей, аз съм Анди. Срещнахме се на Кулата.
Това са Крис и Брад. И,
виж, мислех че може да си го искаш.
и... ами, не е моя номер.
Много си мил. Сега, върви, моля.
Не трябва да оставате тук.
Очарователно.
И изискано.
Забрави за тв'а. Да вървим, Анди.
- Чакайте! Видяхте ли каквото видях аз? - Какво?
Тя имаше кръв по ръцете. Тя опитва отново.
Значи сме от където тръгнахме, та кой е лудия тук?
Моля ви вървете или ще има проблеми.
-Какво правиш с ръцете си? Имаш ли кръв по ръцете? Кървиш ли?
Не. И...
Това е само боя. Аз просто ремонтирам мазето.
Оу. Аз помислих,
Моля, вървете, сега.
Чакай. Виж. Задръж. Ние можем да помогнем.
-Моля те, просто искам да поговорим. -Не мисля, че идеята е добра.
Ако ми позволиш, повече никога няма да те безпокоим.
Добре.
Утре, 4:00, пред концертната зала?
Наистина ли?
Обещавам. Сега, вървете, моля.
- Отлично. - Направих го.
- Имаш предвид, че почти се провали. - Трябва да се правиш на печен.
Първото нещо, което ще направим, е да поработим над твоето оборудване.
Сега, добре.
Осем процента от всички тези Френски момичета наистина си падат по мачомен.
Аха, падат си по Плейбой. Чудесно.
Не показвай никаква несигурност. Това е най лошото.
- Приготви се. Тя идва. - Ето. Бъди подготвен.
- Това е първата ни среща. - Да не си монахиня?
Бъди готин, покажи отношение.
Серафин.
- Здравей. - Здравей.
- Не те познах. - О, да. Ами, кафява е.
- Какво искаш да правим? - Не знам. Има ли наоколо кафе?
Ние сме в Париж.
Та, имат ли нещо против родителите ти да се срещаме?
Родителите ми са мъртви.
Добре ли си?
- Искаш ли малко вода? - Не, добре съм. Харесва ми кафето.
Повечето, които ме канят на среща, се опитват да ме вкарат в леглото.
Трябва да е ужасно.
Защо трябва да мисля, че си различен?
Нали за това доведе приятелите ти със себе си?
За да са свидетели на резултата?
Не, няма нищо такова.
Дъвка.
Това е, лудостта на Щатите.
Те взимат дъвки. Правят ги да изглеждат като кондоми.
Това е като шега.
Чудесно.
И бонбоните.
Искам да надуеш голям балон заради мен.
Какво?
Това е нещо като традиция във Франция.
Колкото по-голям е балона, толкова повече момчето харесва момичето.
Приятелите ми ми казаха, че това е дъвка. Мислех...
Мисля, че е най-добре да вървя.
Не, не, моля те, не си отивай. Просто съм толкова нервен.
И колкото повече харесвам момичето, толкова по-нервен ставам.
И ако си тръгнеш сега и нещо се случи с теб,
ще се проклинам, защото съм прецакал шанса си да помогна.
Момента, в който те видях на Кулата, бях поразен от твоята тъга.
Заклех се да се опитам да ти помогна, каквото и да ми струва.
Никой красив и чувствителен като теб...
не заслужава да бъде тъжен.
О, Господи. Мразя се. Не съм от мъжете, които си мислиш.
Ако си тръгна, нищо няма да се случи с теб.
Никой не може да ми помогне. И всеки, който се опита...
Надявам се не съжаляваш, че ти спасих живота...
Това беше най-сладкото, най-смелото...
и безкористно нещо, което някой е правил за мен.
Мосю, това ваше ли е?
Хей, недей-
Хей, да не си посмял да я докоснеш.
Хей, бяхте ли с нещо друго тогава!
О,не, това момче го бива!
Хей. Как го направи?
Това...това момче, той тежеше... Не знам.
Ти...на вън ли работиш?
Искаш ли да си тръгна?
Предполагам това значи да.
Чакай. Спри.
Трябва да вървя. Не трябва да се замесваш.
Чакай. Кога ще те видя отново?
Не мисля, че трябва. Анди, то е защото не си ми безразличен.
По интересен начин го показваш.
Отпусни се, човече. Тя просто се прави на недостъпна.
Цялата тази мистерия е само, за да я направи по-интересна.
Не е така. Начинът, по който говори за родителите си, сякаш се обвинява.
Аха. Достатъчно е луда. Помниш ли кръвта по ръцете и?
А акробатиката в кафето?
Сякаш има черен колан.
Ние само...
Американци? - Да.
- Мога ли да ви помогна? - Ами, да. Търсим Серафин.
Сигурно. Съжалявам, но тя не е в къщи.
А ти си нейния, брат?
Да кажем просто, че аз..
я наглеждам.
Съжалявам за притеснението.
- Ще се видим. - Да вървим, Анди.
Чакайте.
Ако вие момчета нямате планове за вечерта,
елате на нашето благотворително парти "Пълнолуние".
За добра кауза е.
Благодаря, но...
Серафин ще бъде там. Само кажете, че Клод ви изпраща.
Малко конкуренция,нали Анди?
- Това ли е? - Клуб "Де Ла Лун".
Клуб на лунатиците. Тя е тук.
Поканен ли е?
- Добре. - Много благодаря.
Да, тя е прекалено съсредоточена.
радвам се, че дойдохте. Забавлявайте се.
Мисля, че я сваля?
Ти стой тук в случай, че се появи. - Би ли?
- Да. - Мерси. Оценявам го.
Серафин?
Здравей?
Махай се!
Върви!
- Какво правиш тук? - Мен ли питаш?
- Моля те, стой настрана. Върви си. - Не искаш ли да се махнеш от тук?
- Просто ме остави намира. - О, това да не е някаква странна игра?
Къде са приятелите ти?
- Те са на партито на Клод, чакат те. - Парти?
Да. Знаеш, т'ва... тв'а нещо с луната.
О,Господи! Те са в голяма опасност! Вземи ключа! Ето там.
Чакай, чакай. Каква опасност?
- Просто остави на мен. - Ако има проблем, идвам с теб.
- Прекалено опасно е, повярвай ми. - Задръж за малко, свалячо.
Няма начин да отида...
До дъно.
Американци. Познават се от далеч.
Ехо?
Може ли малко помощ?
Мерси.
Чакай!
Трябва да вляза!
- Отвори вратата, бързо. - Не съм сигурен, че мога да го направя.
Предпочиташ да стоя тук с теб?
- Трябва бързо да се омитаме от тук! - Серафин.
- Какво става? - Нали ви казах.
Той е мой, Джак.
Приятелят ти току що отбеляза.
Хей. Намали.
По дяволите!
От тук, бързо!
Защо? Къде отиваме?
Хей.
- Трябва да тръгваш преди да е станало късно! - Какво?
Сега? Ние сега започнахме.
Никога няма да разбера жените.
- Бягай! Животът ти е в опасност! - Наистина? Защо?
- Клод гадже ли ти е? - Моля те, върви.
Върви. Върви.
- По дяволите, бягай! - Серафин, какво става?
Какво правиш?
Бягай! Спасявай живота си, Анди!
Анди?
Анди? Звучи като че ли партито е започнало.
- Отворете вратата! - Съжалявам Само за членове.
никаква измет.
Хей. Хей, добре ли сте там?
Анди?
Брад?
Серафин?
Чудесно. Идваш в Париж и те изцеждат до капка.
Ехо?
Хей.
Серафин?
- Хей, какво под... - Шш! Разкарай се от тук веднага!
Защо?
- Има някакъв мутант в мазето! - Какво?
Това френско момиче, тя е изрод!
Разкарай се от тук, човече!
Анди.
Трябва да почиваш. Лежи си.
Хей, какво стана миналата вечер? Как се озовах тук?
Отпусни се. Дай първо да погледна раните ти.
Бях нападнат...
от това голямо, диво куче.
Беше огромно. Имаше големи жълти очи, огромни зъби и...
- Имаш ли нещо срещу бяс? - Нямаш бяс.
Това беше наистина бързо.
От кога съм тук?
Само няколко часа. Това е новия ти метаболизъм.
- Изпий това. Ще се почувстваш по добре. - Какво е това?
- Всичко е естествено. - Защото мразя Кламато.
Има... различен вкус.
Чакай, нещо странно става тук.
- Трябва да вървя. - Шшш.
- Приятели. - Не трябва. Моля те.
Това ще те поотпусне, нали?
Не схващам.
При последната ни среща, ти хвърляше тухли по мен.
Чуй.
- Не си същият. - Само откакто те срещнах.
Сериозно. Има нещо, което трябва да ти кажа,
но трябва да ми обещаеш, че няма да откачаш, става ли?
- Няма, добре съм. - Добре.
Ъм, нараняванията на крака ти,
не са от куче.
Те са от, това беше върколак.
- Да бе. - Говоря сериозно.
И сега ти също ще се превърнеш.
Страхотно. О, схванах. Схванах.
Не си Пепеляшка. Сега си Червената шапчица.
Каквито и извратени игрички да искаш да играем,аз съм вътре.
Анди?
Здравей.
Сънувах кошмар,
Предполагам.
- По добре ли си? - Не.
Предполагам че... Махмурлукът ми е наред.
Трябва да почиваш?
О,Господи! Аз мислех,
О, Боже. Какво са сложили в тези питиета?
Халюцинираш. Нормално е за преходния период.
-Просто се опитай да се отпуснеш. - "Преходен период"?
Сънувах ли или ти ми каза, че съм върколак?
Това не е шега.
-Казах ти, че ще стане така. -Мумия!
Наистина вината не е нейна. Серафин, би ли ни представила?
Не бихте искали да ме видите. Не съм толкова красива каквато бях.
О, я стига. Обзалагам се, че може да минете за сестри.
Момент.
Задръж. Ти не каза ли, че майка ти е мъртва?
- Ти я изплаши! - Аз съм я изплашил?
Ха!
Това е. Приятелите ми бяха прави: Ти си напълно луда.
Сестри с ходещи трупове, крадящи сърца...
и чудовища и върколаци в мазето и цялото това нещо с нещото...
- Анди,остави ме да обясня, моля те. - Не, не. Ти вече го направи.
Не знам какво си ми била, но няма да съм ти лабораторно зайче...
за някакви психотични експерименти.
- Добре, просто стой на страна от мен. - Трябва да изпиеш това.
- Ще ти помогне. - Не откачай наистина.
Трябва да направиш каквото ти казва.
Анди, чакай! Анди, чакай! Чакай малко!
Къде отиваш, Американецо?
Обичам Американците.
Не.
Моля ви, недейте!
Твои приятели?
Аз съм инспектор Ледюк. Убийства.
Взимате ли наркотици, г-н Макдемот?
МакДермът.
Не, не употребявам.
Какво всъщност се случи там вътре?
Защо почти всички трупове са с липсващи сърца?
Ритуално приношение? Да не сте член на някаква секта?
Не схващам. Преследваше ме едно.. голямо нещо.
Някакво диво животно.
Проверете този човек за наркотици.
Казах рядък, окървавен.
Разбираш ли?
Това ще направя...
докато чакам.
Здравей.
Хей, Хей. Съжалявам.
Американци?
Да.
Анди МакДермът.
Ейми Финч.
А това е... Готини котенца.
Да не си гладен?
Здравей.
Сваляш ли ме?
Съжалявам.
Какво ми има. Обикновено не съм такъв, честно.
Да бе.
Не, сериозно.
Истината е, че загубих най-добрия си приятел днес.
Ти си мъртъв! Видях как те вадят от канала!
Не, Монсеньор, Атлантик.
Разкарай се!
Застреляй се, Анди. Трябва да поговорим.
Говорим? Говорим! Чакай, ти не си истински!
Добре, остави ме!
Виждаш ли...
Какво искаш?
о, под...
Това е лош сън.
Вярно? Ти не си тук.
- Тук ли си? - Анди, ти беше ухапан.
Вече се променяш.
Никога не би погледнал тази фльорца иначе.
Добре де, може да съм разстроен...
или уплашен в момента, но не съм вълк!
Анди, аз наистина съм мъртъв.
Забавно. Наистина забавно.
"Не-мъртъв" всъщност.
Прокълнат да бродя като неспокоен дух по земята...
докато върколакът направил това не умре.
- Какво искаш от мен? - Каквото искам може да почака.
Зарежи мадамата и се заключи.
И го направи бързо. Луната изгрява.
Просто завиждаш, защото съм на път да отбележа.
Знаеш, че не можеш просто да се появиш и да ми казваш какво да правя.
Даже не знам защо изобщо те слушам.
- Знам, че си мъртъв, както и полицията.
Ела тук.
Искаш ли? Ела тук.
Хей!
Нощта е млада. Луната светла.
Какво ти се прави тази вечер, тигре?
Хей, хей! Внимавай! Внимавай!
Шегуваш ли се?
обожавам Джим Морисон. Да.
Хайде.
Ау, горещ си.
Изгаряш ме.
Хей!
Къде отиваш?
Хей, забрави си панталоните, Ромео!
Ейми, в какво се забърка ...отново?
Винаги с тези странни типове.
С кой трябва да преспиш, за да получиш малко нежност кревата?
Може би с някой, който се поти в леглото?
Може би с някой, който забелязва прическата ми?
Толкова много ли искам?
Анди?
Чакай! Спри! Аз съм полицай.
О, слава Богу.
Оу, излекува хълцането ми.
- Хей, какво става? - МакДермът, арестувам сте.
За какво?
Възможностите са ограничени. Отведете го.
- О, Боже. - Това не е всичко.
- Дедектив Бен Боу. Накарах го да ви следи. - Това е някаква извратена шега?
Изчакайте тук.
Благодаря за приятната вечер.
Наистина знаеш как да накараш момичето да се чувства добре?
Не, не, не, не!
- Ти си мъртва! - Не! Нямах този късмет. Аз съм "Не-мъртва."
И като закръгления ти другар съм осъдена да се скитам като дух докато умреш.
Не бързай толкова.
Ако искаш моето приятелче да умре, ще изчакаш. На мен ми трябва.
Не ми върши работа като труп.
Прекарах 4 години в Страймастър, за да го получа. Ти ме разпори като агнешко.
Не ме обвинявай, Анди. Предупредих те.
Чакай. Имаш предвид, че си знаел за всичко това?
Хей, може ли да престанете го тук!
Човек не може да почива в мир тук.
- Губя си акъла. - Стига. Стегни се, Анди.
Трябва да се разкараш от тук. Ченгетата искат да те вкарат до живот.
Чух достатъчно от твоите шантави теории. Човекът е опасен.
Заключете го!
МакДермът, вие...
не съм искал да ставам върколак.
Не мога да продължа да ям хора до края на живота си.
По-добре свикни с това.
Няма ли начин отново да се превърна в човек?
Да, има, но няма да ти хареса.
Кажи ми. Как?
Първо, намери върколака, който те е ухапал.
После го убий.
Тогава му изяж сърцето.
Какво?
Но това означава...
Серафин?
-Аз... - Няма начин.
Анди, пази се!
- Защо го направи? - Защото още ми е нужен.
Той ще ми помогне да убия оня, който ми причини това.
Всичко това щеше да е свършило ако не си беше отварял дебелата уста.
Ти си най егоцентричния труп, който някога съм срещал.
Чуйте, не знам какъв приятел ти се пада, но той ми изяде далака.
Така, че. Вие и двамата сте върколаци?
Супер.
Не мисля, че приемаш подаръка, който ти беше направен...
или поне го уважаваш.
Ние имаме мисия, Анди: да пречистим света.
Затова избираме жертвите си от упадъка на обществото.
Правителствата по света харчат милиони за медицина,
социални грижи, благотворителност.
За какво?
Това само държи живи слабите, глупавите, мързеливите,
които дишат и се размножават, отслабвайки човешката раса.
Всичките ми хора, аз съм ги избирал...
заради тяхната лоялност, тяхната отдаденост на идващото време.
Но ти...
Ти не трябваше да ставаш това.
Моля се да се присъединиш към нас в израстването ни в една нова раса.
Чиста, не обременена от болести.
Свободна от капаните на технологиите.
Ще се присъединиш ли към нас, Анди?
Не знам. Това, знаеш... Това е голямо решение.
-ММ-хм. - Ще ми трябва време да си помисля.
Разбира се.
Анди?
- За какво е това? - Убий го, Анди.
Изтръгни сърцето му.
Чакай. Не може ли просто
Освободи го, Анди.
Присъедини се към нас.
Не можеш да ме молиш да го направя.
- Присъедини се към нас. - По-добре да умра.
Tака да бъде.
Анди!
Серафин!
Тук долу.
Продължавай да вървиш.
- Скачай! - Но Крис...
Скачай!
Следвай ме.
- Какво? - Не знаеш ли?
- Какво е това? - Знаеш ли какво е намислил?
- Да, знам. - И не правиш нищо да го спреш?
- Анди, аз... Kак можеш да стоиш настрани?
О, Господи! Престани! Може на намерим лек.
Тиери, моят втори баща.
- Клод? - Не.
Ти?
И майка ми също.
За известно време, не бях наранявала никой.
Дори сърцата, които майка ми изнасяше от болницата бяха от труповете.
Два месеца по късно, той беше сигурен, че е открил...
серум, който да спре моето превръщане.
Само, че се получи обратен ефект.
Аз се трансформирах веднага.
а Тиери опитал да избяга отдолу през тунела.
Когато се превърнах обратно,
видях, че съм убила собствените си родители.
Сега разбираш ли защо се опитвам да се самоубия?
Вината не е твоя.
Не се тревожи за мен. Крис е този, който има проблем.
трябва да го измъкнем от тук.
Клод е копеле.
Точно каквото ми трябва.
Провери мазето!
Остави го намира, Клод.
Връщаме се! Бързо!
Предупредих те. Не го прави отново.
Той е тук!
Престани.
Хей, той се крие зад колата!
Той ще избяга!
Глупаци! Елате тук!
Престани, старче. Никога не съм пипал колата ти.
Чудесно.
Сера... побързай!
Серафин.
Серумът. Ако той умре, няма надежда за нас.
Серафин... той си отиде.
Остави го.
- Не. - Да.
Те го убиха, копелета.
Какво ще правим сега?
Ами, чакай да помисля.
Но те разрушиха лабораторията. Толкова години тежък труд.
Вторият ти баща няма ли някакви записки?
Там.
Какво представлява това?
Биоритъма на върколака...
и как се управлява от цикъла на луната.
Тиери се опитваше да спре превръщането ми...
като ми инжектираше депресанти.
А това имаше обратен ефект.
- Да. - Добре.
Значи да се разберем сега, с това нещо,
ти може да се трансформираш по всяко време на месеца?
О, Господи. Пробите. Той ги държи в шкафа.
Ето тук.
О, не.
Късмет.
Хей, хей, к'во става?
Хей, човече.
Съжалявам, ние сме глупаци.
Сградата е затворена. Кой ви е дал разрешително за това парти?
Питай шефа... вътре.
Ето го! Арестувайте този човек!
Чуйте ме!Много е важно!
Всички сте в голяма опасност! Веднага трябва да напуснете сградата!
Това е клопка! Повярвайте ми!
Моля ви, чуйте ме!
-Не! - Скинхед плануват клане!
Не! Спрете!
Трябва да напуснете сградата!
Добре, добре,добре. Добре.
-Хей! Хей! - Хей! Отворете тази врата!
Добре дошли, Американци, на нашето парти на независимостта!
Какъв хубав вкус имате.
Всеки човек на планетата...
трябва да има възможност да покаже своята благодарност.
Защото вие споделяте културата си и я разнасяте по целия свят,
пръскате я по всички националности,
заразявайки останалите култури...
и докосвате сърцата на милиони.
Сега аз искам да споделя нещо... с вас.
Посвещавам това парти на вас, Американци
иито сърца искам да докосна в замяна.
Нека шоуто започне.
Крис!
Спри ги! Арестувани сте!
Партито приключи!
Всички останали, прибирайте се по домовете!
Инспекторе!
Хайде. Хайде!
Хайде. Движение. Движение!
Пратете подкрепления! Имаме клане!
Стой или ще стрелям!
Серафин!
Ще ти покажа.
Клод отиде към тази врата.
Истина е. Погледни. Огромно създание покрито с косми. Виж.
Това е невъзможно.
Изчаках казах... лекарството.
Брад!
Анди, Хванал ги го.
Застреляйте го!
- Ще ми липсваш, Анди. - Ти също. Съжалявам.
Стига де. Над тия неща съм. Късмет, приятели.
Това побъркания ли е!Спрете ги!
Не съм казал застреляйте ги.
Върви натам. Ще се срещнем от другата страна.
Хвани по коридора.
Ако имаш нужда от помощ, свиркай.
Анди!
Сефарин. О, Господи!
Просто стой тук, става ли.Ще те измъкна от тук.
О, Анди.
-Няма да го направя. - Не ме оставяй сега.
Спри болката, моля те.
Не мога.
Изяж сърцето ми, Анди.
Освободи се.
Серафин, предпочитам да се самоубия.
Тогава за нас двамата.
Боли толкова много. Моля те.
Ние ще бъдем свободни.
Полиция!
Побързай, докато все още можеш, моля те.
- Той с опитва да я убие. - Обичам те.
- Пусни ножа! - Моля те.
Не, не мога.
Чуй ме, нека ти помогнат. Всичко щебъде наред. Обещавам ти.
Спри или ще стрелям!
Трябва да намеря Клод! Той е търсеният!
О, човече.
Идиот.
О, Боже.
Губим я.
- Губим я. - Добре. Пепсолин 190.
Ти!
Оу!
Анди, беше страхотен.
Обичам те.
Казвам се Бруно всъщност.
- Сигурен ли си, че искаш да минеш през това?
- Уплашен ли си? - Малко.
- Момчета, някой идва. - Да вървим.
Да. Да, да вървим. Бързо.
- Дай ми пръстена. - Добре.
Добре.
Да!
Не!
Анди!