Кого ти назвеш батьком дитини?
Тебе.
Я покладу принца тобі у черево.
Наша королева має витончене почуття справедливості.
Що вона зробить для того, хто
позбавить її братів-зрадників?
Моє ім’я, справжнє ім’я...
Ейгон Таргарієн.
Це правда, Дені.
Якби це було правдою...
то ти був би спадкоємцем Залізного Трону.
Їй не подобається твоя королева?
Вона захищає нашу родину.
Я теж її родина.
Пам’ятай про це.
Ми тут, щоб попрощатися з нашими братами і сестрами.
З нашими батьками і матерями.
З нашими друзями.
З тими, хто був поряд з нами,
відкинувши розбіжності ...
щоб битися разом...
і померти разом,
аби інші могли жити.
Кожен на цьому світі
має перед ними борг, який неможливо сплатити.
Це наш почесний обов’язок
- пам’ятати про них, щоб вони жили...
у пам’яті поколінь, які прийдуть після нас...
і тих, хто прийде після них...
до останнього подиху.
Вони були щитами, що охороняли землі людей.
І ми вже не побачимо таких, як вони.
Ваше здоров’я.
Ти бачив Ар’ю?
Все ще відчувається запах палаючих тіл,
а ти думаєш зовсім про інше.
- Я просто хотів подякувати їй... - Ну звичайно.
Слухай, справа не в цьому.
Звісно, що в цьому, недоумок.
А чому б і ні?
Мертві це мертві. А ти - ні.
Гендрі.
Правильно?
Так, Ваша Світлосте.
Ти – син Роберта Баратеона.
Ти знаєш, що він забрав трон у моєї родини
і намагався вбити мене?
Я навіть не знав, що він мій батько, аж поки він не помер.
Так, він мертвий.
І його брати теж.
То, хто зараз Володар Грозового Краю?
Я не знаю, Ваша Світлосте.
Хтось знає?
Гадаю, Ви маєте бути Володарем Грозового Краю
Я не можу, я ж байстрюк.
Ні, Ви Лорд Гендрі Баратеон Грозового Краю,
законний син Роберта Баратеона.
Бо це я зробила Вас таким.
За Лорда Гендрі Баратеона з Грозового Краю.
- За Гендрі!
Гендрі! Гендрі!
Лорд Гендрі!
Гендрі!
Все просто, хіба ні?
- Справедлива винагорода для героя. - Стривай-но.
І Володар Грозового Краю тепер буде все життя вірний Вам.
Ходімо, мілорде. - Бачиш?
Не лише ти тут розумний.
Ми билися з мертвими і вижили, щоб розповідати про це.
Невже і зараз не час, щоб випити?
Востаннє коли я бачив її,
я пообіцяв, що вб’ю її, щойно побачу знов.
- Впевнений, у тебе були свої причини. - Так, були.
- І є. - То, ти?
Так і не випала слушна нагода.
Вона сама це зробила.
Або її бог зробив це.
Володар Світла.
Ми граємо в цю гру для нього, ми б’ємося на війні і перемагаємо,
а потім
він зливається.
Ні сліду, ні благословіння. Хто зна, чого він хоче?
Навряд чи міркування на цю тему
зроблять тебе щасливішим.
А що, як я не хочу бути щасливішим?
Тоді тобі пощастило.
Може, ми і перемогли мертвих,
та є ще ми, щоб дошкуляти собі.
Дякую, мені набагато краще.
Це розумно.
Навіть краще, ніж сідло, що я придумав для тебе.
Таке ж саме, що Дерон Таргарієн зробив
для свого каліки-племінника 120 років тому.
Мені сподобалося.
Ти знаєш нашу історію, краще, ніж будь-хто.
Це буде корисно для Лорду Вінтерфела.
Я не Лорд Вінтерфела.
Ти – єдиний живий кровний син Неда Старка.
Ти не хочеш цього.
Я взагалі більше нічого не хочу.
Заздрю тобі.
Не варто.
Я здебільшого живу в минулому.
Давай! До дна!
- Ні, до дна не зможу. - Давай, я вірю в тебе!
Ми маємо відсвяткувати перемогу.
Блювання – не святкування.
- Святкування.
За Королеву Драконів!
За Ар’ю Старк, героя Вінтерфелу!
Твоя черга.
Ти – єдина дитина.
- Я казала це тобі. - Ні, не казала.
- Казала. - Я здогадався.
Пий.
Давай ще раз.
Чому знову він?
Тому що це моя гра.
Ти танцювала з Ренлі Баратеоном.
Ні.
Пий.
Навпаки!
Я бачив, як він літав на тому звірі.
- Ми всі бачили. - Ні, ні.
Я бачив, як він літав на тому звірі.
- Правильно, ти бачив. - Я бачив.
Ось чому ми всі пішли за ним.
Бо така він людина.
Маленький...
…але сильний.
Достатньо сильний, щоб подружитися з ворогом
і бути вбитим за це!
Більшість людей, коли їх вбивають,
залишаються мертвими.
Але тільки не він.
Так, мені нема чого на це сказати.
Він повертається і продовжує битися.
Тут, на Північ від Стіни і знову тут.
Він б’ється і б’ється.
Він сів на дракона і бився.
Яка людина може залізти на дракона ?
Божевільний або король!
Пий
Пий.
Неправильно!
Неправильно! Пий!
Ти був одружений. До Санси.
- Пий.
Ти п’єш вино, але любиш ель.
Ні!
Ти незаймана.
Це твердження щодо теперішнього.
Хіба до цього самого моменту ти не спала
з чоловіком
чи жінкою.
Мені треба відлити.
Ми зробили це! Ми перемогли цих льодових довбунів.
Подивилися прямо у їхні блакитні очі,
і ось ми тут.
Ну, що, хто з вас, боягузів, вже наклав у штани?
Перепрошую, я на хвилинку.
І після усього,
цей мудак приїжджає на північ і ось так забирає її у мене.
Просто забирає її, ось так.
Я серйозно, Клігане.
Моє серце розбите.
Не торкайся мене.
Торкайся мене.
Я не боюся здичавілих.
А може варто було б.
Що ж, Клігане...
Час сіяти.
Я ще свого не допив.
А тепер ти готовий?
Ось моє вино.
Іди вже!
Вона могла б зробити тебе щасливим, хоч би на мить.
Лише одне зробить мене щасливим.
І що ж це?
Не твоя справа.
Колись ти не могла дивитися на мене.
То було давно.
Відтоді я бачила речі гірші за тебе.
Так, я чув.
Чув, що тебе зґвалтували.
І досить жорстко.
І він отримав своє.
Я покарала його.
Як?
Псами.
А ти змінилася, Маленька Пташко.
Нічого б цього не сталося
якби ти втекла з Королівської Гавані зі мною.
Ні Мізинця, ні Рамсі...
нікого з них.
Без Мізинця, Рамсі та інших,
я б на все життя залишилась Маленькою Пташкою.
Не стріляй.
Зараз ніч, холодно, всі святкують.
Ти маєш святкувати з ними.
Я і святкую.
Так, я теж.
Я більше не Гендрі Ріверс.
Я Гендрі Баратеон, Володар Грозового Краю.
За указом королеви.
Мої вітання.
Я не знаю, як це – бути володарем чогось.
Я ледве знаю, як користуватися виделкою.
Все, що я знаю, це те, що ти красива,
і я кохаю тебе,
і ніщо не матиме сенсу,
якщо ти не будеш зі мною.
Тож, будь зі мною.
Будь моєю дружиною. Леді Грозового Краю.
Ти будеш чудовим лордом,
і будь-якій леді пощастить з тобою.
Та я не леді.
І ніколи нею не була.
Це не для мене.
Ти не пила.
- Я не пила? - У грі.
-Я пила. - Лише у грі. Це дорнійське.
Це не гра. Це лише пияцтво.
Тобі має сподобатися.
А тут в тебе тепло.
Це перше, чого я навчилася, коли приїхала на Північ.
Підтримувати вогонь.
Щоразу, як ідеш з кімнати, підкинь більше дров.
Дуже завбачливо і дуже відповідально.
- Відчепися - А знаєш, чого я першим
навчився на Півночі?
Я ненавиджу Північ.
Вона напирає на тебе.
Не люблю, коли на мене щось напирає.
А як же Тормунд Гроза Велетнів?
Він напирав на тебе?
Він дуже засмутився, коли ти пішла.
А ти, що, ревнуєш?
Так, а що?
Тут дуже спекотно.
Посунься.
Що ти робиш?
Знімаю твою сорочку.
Я ще ніколи не спав з лицарем.
Я взагалі ще ні з ким не спала.
Тоді треба випити. Такі правила.
Я ж казала тобі...
Ти п’яний?
Ні.
Трошки.
Я не знав сера Джораха...
але я знаю ось що.
Якби він міг обрати, як померти,
то він би обрав смерть, захищаючи тебе.
Він кохав мене.
Я ж не могла відповісти йому взаємністю.
Не так,як він хотів.
Не так, як я люблю тебе.
Хіба так можна?
Я б хотіла ніколи не знати цього.
Якби я не знала, я б була щаслива зараз.
Я спробую забути.
Сьогодні мені це вдалося ненадовго,
а потім я побачила, як вони зібралися навколо тебе.
Я бачила, як вони дивились на тебе.
Я знаю цей погляд.
Багато людей дивились на мене ось так, але не тут.
По цей бік моря - ніколи.
Я ж казав, що не хочу цього.
Неважливо, чого ти хочеш.
Ти не хотів бути Королем Півночі.
А що станеться, коли вони вимагатимуть від тебе скористатися своїм правом,
і забрати те, що належить мені?
Я відмовлюся.
Ти моя королева. Я не знаю, що ще сказати.
Можеш нічого не говорити.
Нікому, ніколи.
Ніколи не кажи їм, хто ти є насправді.
Змусь свого брата і Семвела Тарлі тримати таємницю
і нікому більше не кажи.
Інакше події розгортатимуться самі
і ти не зможеш контролювати їх
чи те, як вони вплинуть на людей.
Неважливо, скільки разів ти ставав на коліно,
неважливо, у чому ти клявся.
Я хочу, щоб між нами все залишилося, як було.
Я маю розповісти Сансі й Ар’ї.
Санса захоче відіслати мене і посадити тебе на Залізний Трон.
Не захоче.
Вона не та дівчинка, з якою ти виріс.
Не після того, що вона бачила;
не після того, що вони зробили з нею.
Я винен їм правду.
Навіть якщо правда знищить нас?
- Не знищить. - Знищить.
Я ніколи ні про що не благала...
але благаю тебе зараз.
Не роби цього. Будь ласка.
Ти моя королева.
Ніщо цього не змінить.
А вони – моя родина.
Ми можемо жити разом.
Так, можемо.
І я щойно сказала тобі, як.
Половина загинули.
Північани так само.
А Золота Компанія прибула до Королівської Гавані,
завдяки флоту Грейджоя.
Баланс сил став рівним.
Коли люди дізнаються, що ми для них зробили,
що ми їх врятували...
Серсея зробить все, щоб вони не повірили.
Ми завдамо їй важкого удару.
Ми вирвемо її з коренем.
Тут важливо прибрати Серсею,
не знищивши Королівську Гавань.
Добре, що вона втрачає союзників один за одним.
Яра Грейджой відвоювала Залізні острови
в ім’я королеви.
І новий принц Дорну клянеться у вірності.
Неважливо, скільки лордів проти неї,
поки вона сидить на Залізному Троні,
вона може називати себе Королевою Семи Королівств.
Нам потрібна столиця.
Я бачив, як мешканці Королівської Гавані
повстали проти Короля, коли були голодні,
і це навіть коли зима ще не почалася.
Дайте їм привід, і вони відкинуть Серсею.
Ми оточимо місто.
якщо Залізний флот намагатиметься привезти провіант,
дракони знищать їх.
Якщо Ланістери або Золота Компанія нападуть,
ми переможемо їх у відкритому бою.
Щойно люди побачать, що Серсея – наш єдиний ворог,
її правління закінчиться.
Добре.
Ті люди, що вижили, виснажені.
Багато хто поранений.
Вони битимуться краще, якщо матимуть час
відпочити й одужати.
Скільки ти пропонуєш?
Не можу сказати точно,
поки не поговорю з військовими.
Я прийшла на Північ битися поряд з вами
і заплатила велику ціну.
Тепер, коли прийшов час відплати,
ви хочете її відкласти.
Справа не лише у наших людях, але і у Ваших.
Ви хочете відправити їх на війну,
коли вони не готові битися?
Чим довше я не нападатиму на ворога,
тим сильніше він стане.
Сили Півночі дотримають своєї обіцянки
і не порушать клятву вірності
Королеві Семи Королівств.
Ми зробимо те, що накажите.
Тож...
якщо всі згодні...
Джон і сер Давос поїдуть Королівським шляхом
з військами Півночі
і силами Дотракійців та Бездоганних.
Менша група з нами поїде у Білу Гавань,
і попливе звідти до Драконячого Каменя
Королева і дракони супроводжуватимуть нас зверху.
Сер Джеймі вирішив залишитись тут,
як гість Леді Вінтерфелу.
Ми перемогли у Великій війні.
Тепер ми переможемо і в Останній війні.
У всіх Семи Королівствах,
люди житимуть без страху і жорстокості
за правління законної Королеви.
Нам треба поговорити.
Ви розумієте, що ми всі були б мертві, якби не вона.
Ми стали б трупами, що марширують до Королівської Гавані.
Це Ар’я вбила Короля Ночі.
Її люди гинули, захищаючи Вінтерфел...
І ми ніколи їх не забудемо.
Це не означає, що я хочу стати на коліно перед кимось...
Я присягнув їй своїм життям і Північчю.
Я поважаю це.
Поважаєш це?
Вона була потрібна нам.
Нам потрібні були її армія і дракони.
Ти правильно вчинив.
І ми правильно вчиняємо, коли кажемо тобі,
що не довіряємо твоїй королеві.
-Ви ще її не знаєте. -Я ніколи не знатиму її.
Вона не одна з нас.
Якби ти довіряла тільки тим, з ким росла,
в тебе б не було багато союзників.
Це правда.
Мені не потрібно багато союзників.
Ар’я... - Ми родина.
Ми четверо.
Останні зі Старків.
Я ніколи не був Старком.
Ти Старк.
Ти така ж дитина Неда Старка, як і всі ми.
Ти мій брат.
Не зведений брат, чи брат-байстрюк.
Мій брат.
Це твій вибір.
Я маю вам дещо сказати.
Але спершу ви маєте поклястися, що не скажете нікому.
Що?
Спершу присягніться.
Як можна пообіцяти тримати таємницю
якщо навіть не знаєш, що це?
Тому що ми родина.
Присягніться.
Клянуся.
Скажи їм.
То, вона залишиться тут, з тобою?
Вона присягнулася захищати дівчат Старків, отже...
Скажи щось в’їдливе.
Я щасливий.
Я щасливий, що ти щасливий.
Я щасливий, що ти нарешті зійшов на цю вершину.
Знаєш, як довго я чекав моменту, щоб пожартувати про гору?
про те, як зійти на вершину
цієї гори.
- І яка вона там? - Що?
Це не твоя справа.
Я роками не був із жінкою.
- Дай мені ласий шматочок. - Ти тварина.
Я Біс і я вимагаю знати.
Я знав, що ти спатимеш з нею.
Двоє високих білих багатіїв.
Напевно, як в дзеркало дивитися.
Сер Бронн з Чорноводної.
Де твоє вино?
Що ти… Що ти робиш на Півночі?
Що ти робиш із цим?
А, цим?
Для вас.
Вас обох.
Ти маєш бути на півдні.
Ви хлопці – пара білявих мудаків.
- Ви знаєте це? - Трохи грубо.
Роками я вигрібав лайно за Ланістерами,
- і що мені з цього? -Ти лицар завдяки мені.
Завдяки мені. І цей титул не вартий нічого
окрім вашого білявого волосся.
Сила там, де люди вірять...
Стули пельку.
Я просто намагаюся... - Я ще ніколи не бив карлика,
та ще слово, і я вистрілю в тебе.
Бачиш, я не вірив, що ти зробиш це...
Ти не міг зробити це в свої кращі дні
ти, однорукий покидьок.
А твої кращі дні вже давно скінчилися.
Ти зламав мені носа!
- Я не зламав тобі носа. - Звідки тобі знати?
Бо я ламав носи відтоді, як був таким, як ти завбільшки,
Я знаю цей звук. А тепер слухайте.
Ваша сестра запропонувала мені Ріверран.
Великий замок, хороші землі,
багато прислуги, яка зробить те, що їй накажеш.
- І ти повірив Серсеї... - Я знав, що твоя сестра не жилець
щойно побачив тих драконів.
Тепер, вашу армію розібрали на шматки,
але я все одно ставлю на Королеву Драконів.
Так вже вийшло, що я гравець.
Якщо Серся помре, вона мені не заплатить.
Це добре. Звісно, все зміниться,
якщо Правиця Королеви загине.
Може, кілька її генералів помруть один за одним.
Неочікувано... Можна мені сказати?
Чому б і ні? Лише смерть змусить тебе стулити пельку.
Ми уклали угоду. Колись давно, пам’ятаєш?
Якщо хтось пропонує мені гроші, щоб вбити тебе,
ти платиш мені подвійну ціну.
Що вдвічі більше, ніж Ріверран?
Хайгарден.
Ти міг би стати Володарем Долу.
- Хайгарден? Ти що, з глузду з’їхав? - Це краще, ніж померти.
Він нас не вб’є.
Він би не розмовляв з нами, якби...
Як я розумію,
мені потрібен лише один живий Ланістер.
Хайгарден ніколи не належатиме найманому вбивці.
Ні? А ким були ваші пращури?
Ті, хто зробив ваші родини багатими?
Гадаєте, то були хлопці в шовкових костюмах?
Вони були такими ж вбивцями.
Так починалися всі великі будинки.
З байстрюків, які вміли добре вбивати.
Вбий кілька сотень, і ти лорд.
Вбий кілька тисяч, і ти вже король.
І тоді ваші недоумки онуки зруйнують родину
в свій збочений спосіб.
Хайгарден.
Дай мені слово.
Даю тобі слово.
Але це нічого не означає, поки ми не відвоюємо Королівську Гавань.
Ми їдемо на південь завтра.
Нам би знадобився досвідчений військовий
зі знанням оборони міста.
Е, ні.
Мої війни скінчилися.
Але ремесло вбивці я ще полишив, чуєте?
Я знайду вас, коли війна скінчиться.
Так що не вмирайте до того.
Трясця.
Сам?
Вже ні.
Не люблю натовп.
Я теж.
Чому? Тепер вони тебе люблять.
Ти - героїня.
Я не люблю героїв.
Напевно, круто було всадити ніж у того покидька.
Краще, ніж померти.
Ти їдеш у Королівську Гавань?
У мене там незавершені справи.
У мене теж.
Я не планую повертатися.
Я теж.
Знову залиши мене помирати, якщо мене поранять?
Напевно.
Міледі.
«Мілорде» - стандартна відповідь.
Чому вона?
Ти знаєш, що вона любить твого брата.
Це не означає, що вона буде хорошою королевою.
Бачу, ти вирішила не любити її.
Гарні відносини між
Залізним Троном і Північчю
були запорукою кожного вдалого правління,
і процвітання королівств.
Джон буде Захисником Півночі,
тож гарні відносини цілком імовірні.
Не думаю, що він проводитиме тут багато часу.
Це залежить від нього.
Сансо, поглянь на мене.
Якщо Джон буде в столиці,
ти будеш справжньою правителькою Півночі.
Мені б було значно спокійніше дивитися у майбутнє,
якби я поїхав сьогодні з вірою в те,
що ви з Дейнеріс союзники.
Чого ти хвилюєшся? Джон бере з собою нашу армію.
У вашої королеви є дракони...
Вона і твоя королева.
Ти не повинна бути її подругою.
Але навіщо провокувати її?
Як це захищає інтереси твоєї родини,
- або Півночі, або...? - Ти боїшся її.
Кожен гарний правитель має вселяти трохи страху.
Я не хочу, щоб Джон ішов туди.
Чоловіки моєї родини не приживаються у столиці.
Ні. Але як одного разу сказав мені твій брат,
він не Старк.
Все в порядку?
Її люди люблять її, ти бачила.
Бачила, як вони б’ються за неї.
Вона хоче зробити світ кращім.
Я вірю в неї.
Тіріоне.
А що, як є ще дехто?
Дехто кращий?
Ти хіба не на драконі поїдеш на південь?
На коні.
Рейгал має одужати.
Не хочу бути йому додатковим тягарем.
Ти важиш, як дві воші.
Я поведу Вільний Народ додому.
Досить з нас півдня.
Тутешнім жінкам я не подобаюсь.
Це ж Північ.
А Вільний Народ може залишитись.
Це не наш дім.
Нам потрібен простір.
Я поведу їх назад через Чорний замок
щойно вщухне зимова буря.
Туди, де нам місце.
І там, де йому місце.
Лютововк не мешканець півдня.
Ти забереш його з собою?
Там йому буде краще.
І тобі теж.
Шкода, що я не їду з тобою.
Тоді це прощання.
Ніколи не знаєш.
Північ у тобі.
Справжня Північ.
Так, ночі стають довшими
а у Старому місті не було чого робити.
Там було так багато книжок, що ми...
Впевнений, він знає, як це відбувається, Семе.
Якщо це хлопчик, ми хочемо назвати його Джон.
Сподіваюся, це дівчинка.
Ти мій найкращий друг.
І ти теж, Семе.
Подумай про останні 20 років.
Війни, вбивства, відчай.
І все тому, що Роберт Баратеон
кохав когось, хто не відповів йому взаємністю.
Скільки людей знають про це?
Разом з нами? Вісім.
Ну, тоді це більше не секрет.
Це інформація.
Якщо кілька людей знають зараз, незабаром дізнаються сотні.
Що ж тоді буде?
Вона втратить Північ.
Вона втратить Вейл. Санса подбає про це..
Ні, все гірше.
В нього більше прав на трон.
Він не хоче трон.
Гадаю, неважливо, чого він хоче.
Люди віддані йому.
Здичавілі, Північани.
Він – герой війни.
Він любить нашу королеву.
А вона любить його.
Якщо їх одружити, вони правитимуть разом.
Вона його тітка.
Це ніколи не зупиняло Таргарієнів.
Ні, але Джон виріс у Вінтерфелі.
Одружитися зі своєю тіткою – це нормально для Півночі?
Ти знаєш нашу королеву краще за мене.
Гадаєш, вона хоче ділитися троном?
Вона не любить, коли хтось сумнівається в її владі.
Спільна риса
всіх монархів.
Я хвилююся за її розум.
Ми – радники королеви.
Хвилюватися за її розум – наша робота.
Нам ще треба відвоювати Королівську Гавань.
Може, Серсея переможе і вб’є нас усіх..
Тоді наші проблеми вирішаться самі.
Списи!
Вони знову обходять!
Чисто!
Відправте людей на позиції!
Ні!
Ідіть, ідіть! Чисто!
Місандея?
Місандея!
Наше послання зрозуміле?
Ваші люди почули, що наближається Узурпатор.
Вони вдячні вам за захист
за стінами Червоної вежі.
Ти впевнений щодо дракона?
Я бачив, як він потонув у морі.
Напевно, це було славне видовище.
Слава Вам, моя королево.
Коли ми переможемо, Леви правитимуть землями,
а Кракени - морем...
а наша дитина правитиме і тим, й іншим.
Вона іде за тобою.
Звісно, що іде.
Тримай браму відкритою.
Якщо вона хоче захопити замок, доведеться
спершу вбити тисячі невинних людей.
Так багато для «Руйнівниці Кайданів»
Ми штурмуватимемо місто, моя Королево.
Ми вб’ємо всіх ваших ворогів.
Ваша Світлосте.
Я пообіцяв, що дивитимусь Вам в очі і говоритиму прямо,
якщо вважатиму, що Ви робите помилку.
Це помилка.
Ти бачив, як моє дитя впало з неба.
Вони забрали Місандею.
Серсею необхідно знищити,
але якщо ми атакуємо Королівську Гавань з Дрогоном і Бездоганними
і Дотракійцями,
десятки тисяч невинних людей загинуть.
Саме тому Серсея привела їх у Червону вежу.
Це люди, яких ви прийшли захищати.
Благаю Вас, Ваша Світлосте.
Не знищуйте місто, яке прийшли захищати.
Не ставайте тим, що Ви завжди хотіли перемогти.
Ви вірите, що ми тут не просто так, Лорде Вайріс?
Я тут, щоб звільнити світ від тиранів
Це моя доля...
і я зроблю це за будь-яку ціну.
Може пройти ще два тижні, перш ніж Джон
із союзниками прийдуть до Королівської Гавані.
До того вимагайте у Серсеї здатися.
Запропонуйте їй життя в обмін на трон.
якщо є шанс уникнути різанини,
треба спробувати.
Розмова з Серсеєю не допоможе уникнути різанини.
Але буде добре, якщо люди побачать,
що Дейнеріс Бурероджена намагалася уникнути великої кількості смертей,
а Серсея Ланістер відмовилася.
Вони знатимуть, кого звинувачувати,
коли небо впаде на них.
Я служив тиранам більшість свого життя.
Всі вони говорять про долю.
Вона – дівчина, що зайшла у вогонь з трьома яйцями
і вийшла з трьома драконами.
Як їй не вірити в долю?
Може, в цьому і проблема.
Життя переконало її,
вона тут, щоб всіх врятувати.
А звідки ти знаєш, що це не так?
Тоді виникає питання з Джоном Сноу.
Можливо, він і є рішення.
ТИ знаєш їх обох.
Скажи мені, хто, на твою думку, був би кращим правителем?
Він не хоче трону.
Тому він став на коліно.
Тобі не спадало на думку, що кращий правитель той,
хто не хоче правити?
Ми обговорюємо зраду.
Не вдавай, що не думав про це.
Звичайно, я думав про це. Думати – це не зрада.
Він врівноважений і спокійний. Він чоловік,
і йому буде легше знайти спільну мову з лордами Вестеросу,
чия підтримка нам знадобиться.
Джоффрі був чоловіком.
наявність члена ще не робить тебе гідним,
впевнений, ти б погодився.
І він спадкоємець трону.
Так, бо він чоловік. Отже, наявність члена таки має значення.
Як щодо моєї першої пропозиції?
Вони могли б правити разом, як король з королевою.
Вона надто сильна для нього.
Вона б узяла над ним гору, як і зараз.
Він би зносив усі її вибрики.
Як ти?
Ти забагато п’єш.
Батько з Таргарієнів, мати зі Старків.
Джон – єдина людина, хто зможе
втримати Північ у Семи Королівствах.
Скільком королям і королевам ти служив?
П’ятьом? Шістьом? Я збився з рахунку.
- Я завжди знав свої мотиви. - В якийсь момент,
ти обираєш людину, віриш у неї,
б’єшся за неї.
Навіть якщо знаєш, що це помилка?
Я вірю у нашу королеву.
Вона зробить правильний вибір.
за допомогою своїх вірних радників.
Ти знаєш, де моя вірність.
Я ніколи не зраджу королівства.
Які королівства?
Величезний континент, де живуть мільйони людей,
більшості з яких начхати, хто сидить на Залізному Троні.
Мільйони людей, більшість з яких загине,
якщо не та людина сяде на Залізний Трон.
Ми не знаємо їх імен,
але вони такі ж справжні, як ми з тобою.
Вони заслуговують на життя.
Вони заслуговують на те, щоб їх діти не були голодними.
Я діятиму в їхніх інтересах, не зважаючи на власні.
То, що буде з нею?
Будь ласка.
Не треба.
Я говорив настільки правдиво, наскільки міг.
У кожного з нас є вибір.
Сподіваюся, ми обиратимемо мудро.
...як і решта радників.
Що сталося?
Еурон Грейджой напав із засідки на Королеву Дейнеріс і її фліт.
Один дракон вбитий, кілька кораблів знищено,
Місандею взяли у полон.
Я завжди хотіла побачити, як стратять твою сестру.
Здається, в мене не буде такої нагоди.
Вони хочуть знищити те місто.
Знаю, що так і буде.
Ти колись тікала від битви?
Ти не такий, як твоя сестра.
Ти кращій, ніж вона.
Ти хороша людина, але ти не можеш її врятувати.
Ти не маєш помирати разом з нею.
Залишайся тут.
Зі мною.
Будь ласка.
Залишайся.
Ти вважаєш мене хорошою людиною?
Я виштовхнув з вікна маленького хлопчика,
зробив його калікою
заради Серсеї.
Я задушив кузена власними руками
тільки б швидше повернутися до Серсеї
Я б вбив кожного чоловіка,
жінку і дитину у Ріверрані
заради Серсеї.
Вона сповнена ненависті.
Як і я.
Мілорде.
Королева Дейнеріс вимагає повної капітуляції Серсеї
і негайного звільнення Місандеї з Наату.
Королева Серсея вимагає повної капітуляції Дейнеріс.
Інакше Місандею з Наату буде страчено прямо тут і зраз.
Квіберн...
Ти раціональна людина.
або так я вважав, мілорде.
Тут наш шанс,
може останній шанс уникнути бійні.
Так.
Допоможи мені.
Я не хочу, щоб це місто згоріло.
Я не хочу чути крики дітей, які горять заживо.
Так, це неприємний звук.
Я не хочу цього чути.
Допоможи мені врятувати місто.
Мілорде, я лише озвучую рішення королеви.
Твоєї королеви.
Серсея Королева Семи Королівств.
Ти її підданий.
Її правління скінчилося.
Ти розумієш це. Допоможи і їй зрозуміти.
Нічого подібного ми не розуміємо.
Останній дракон вашої королеви вразливий.
Ваші армії виснажені нещодавніми битвами,
а наші армії посилені Золотою Компа...
Приготуйсь!
Заряджай!!
Я знаю, тобі байдуже до людей.
Та і чого б ти за них переживала?
Вони ненавидять тебе, а ти - їх.
Але ти не монстр.
Я це знаю.
Я знаю, бо бачив це.
Ти завжди любила своїх дітей.
Більше, ніж себе,
Більше, ніж Джеймі...
більше, ніж будь-що.
Я благаю тебе.
Як не заради себе, то заради дитини.
Твоє правління скінчилося,
але це не означає, що твоє життя має скінчитися.
Не означає,що твоя дитина має вмирати.
Якщо хочеш останнє слово, зараз час.
Дракаріс.
Ні.