Aliatii au aterizat în Italia, care e ocupata de catre germani.
În avansul spre nord, unde Mussolini înca detine controlul,
armatele americane, britanice, canadiene si franceze
sunt oprite de solida centura defensiva germana, de-a lungul liniei Gustav,
din zona Monte Cassino.
Construita pe vârful muntelui, e manastirea istorica Sf Benedict.
Aliatii cred ca germanii au transformat acest monument de 400 de ani vechime
într-un post de observatie.
Peste 200 de bombardiere ale Aliatilor vor lansa
peste 500 t de bombe asupra manastirii.
În al Doilea Razboi Mondial, nimic nu mai e sacru.
Totul e transformat într-un infern.
APOCALIPSA AL II-LEA RAZBOI MODIAL
Partea 6 INFERN
Aliatii pornesc atacul, dar parasutistii germani îi resping.
Trupele germane sunt bine fortificate în darâmaturile manastirii.
Nu s-a obtinut nimic prin bombardamente.
Aceste imagini au fost filmate de regizorul american John Huston,
care a fost trimis pe acest front în Italia.
A declarat ulterior:
A fost un masacru, pe un frig teribil.
Si totusi, Churchill a numit Italia "punctul fraged" al Europei.
Venind dinspre sud, prin Italia,
Churchill urmarea sa cucereasca Berlinul înaintea rusilor.
Armata Rosie continua sa avanseze constant dinspre est.
Kievul e eliberat.
Armata germana, Wehrmachtul, se retrage din Ucraina,
ascultând ordinul lui Hitler de a distruge sistematic totul.
În Italia, dupa câteva luni, Wehrmachtul înca mentine linia Gustav si Monte Cassino.
Generalul francez, Juin, propune sa-i surprinda pe germani,
care au lasat versantii neaparati, considerându-i prea abrupti.
Dar soldatii neînduplecati ai regimentelor nord-africane si poloneze,
au reusit sa urce muntele, punându-i pe Aliati în drum spre Roma.
Pe masura ce Wehrmachtul se retrage
înca odata lasa în urma numai distrugere.
Dar împreuna cu Mussolini si fascistii ramasi,
germanii vor pastra controlul asupra industriei din nordul Italiei.
Sunt tintele atacurilor partizanilor italieni,
iar ei raspund cu o violenta generalizata.
În acelasi timp, în sudul Angliei,
masina de razboi aliata, strânsa pentru debarcarea în Normandia, se pregateste.
În seara de 5 iunie, parasutistii se pregatesc de plecare,
vopsiti si tunsi în stil indian, pentru a prinde curaj.
Comandantul suprem al fortelor aliate, generalul Eisenhower, le spune:
Sunteti pe cale sa porniti în cea mai mare cruciada.
Planul e de a debarca pe cinci plaje,
pe o întindere de 100 km de-a lungul coastei Normandiei,
de la Sena la peninsula Cotentin,
unde Zidul Atlantic de aparare al germanilor e cel mai vulnerabil.
La miezul noptii pe 5 iunie, planoare britanice si avioane Dakota,
pline cu parasutisti britanici, americani si canadieni,
aluneca silentios pe cerul Normandiei.
Parasutistii sunt primii care pasesc în Franta ocupata.
Misiunea lor e sa securizeze flancurile zonei de aterizare.
Flota aliata e pe drum. E cea mai mare adunata vreodata.
Aproape 5.000 de nave de debarcare si de asalt.
Totusi nu este detectata de catre germani,
care nu pot efectua zboruri de recunoastere din cauza furtunii.
Bombardamente si proiectile de pe navele de lupta lovesc coasta,
dar rateaza total tintele de pe plaja codificata "Omaha".
Buncarele germane ramân intacte.
Primul val de asalt al trupelor americane se pregateste sa atace defensiva germana
de pe plaja Omaha.
Printre ei se afla scriitorul american Ernest Hemingway, corespondent de razboi.
Acesta scrie:
În timp de ne apropiam de tarm în negura diminetii,
barcile de otel în forma de sicrie luau straturi verzi, solide de apa,
care cadeau pe castile soldatilor înghesuiti umar la umar,
într-o companie rece, ciudata, solitara, a barbatilor care mergeau la lupta.
Un alt corespondent de razboi, fotograful Robert Kapa, e prins si el în acest iad.
El spune:
A fost cea mai urâta plaja din lume.
Epuizati din cauza apei si a fricii
stateam întinsi pe o mica fâsie de nisip ud.
Peste 2.000 de soldati americani îsi vor pierde viata aici.
Când fluxul se apropie, soldatii sunt prinsi între mare
si focul armelor din cazematele germane.
Eisenhower pregatise un comunicat, în caz ca debarcarea esua.
Într-o scrisoare scrisa de mâna scria:
Decizia de a ataca aici s-a bazat pe cele mai bune informatii avute.
Orice vina sau greseala a operatiunii va fi doar a mea.
Dar un grup mic reuseste sa urce, în bataia focului inamic
si neutralizeaza tunurile germane, cu ajutorul bombardierelor britanice.
Între timp, trupele canadiene au debarcat pe plaja Juno.
Este într-adevar rezistenta slaba, doar câteva împuscaturi
care nu-i împiedica pe britanici sa avanseze.
Putinii soldati germani care au supravietuit bombardamentelor se predau.
Comandourile britanice si franceze debarca pe a cincea plaja.
Aliatii planuiesc sa debarce 326.000 de oameni.
Doar într-o saptamâna, o medie zilnica de 10.000 de oameni,
3.200 de vehicule si 15.000 t de provizii sunt transportate pe mare.
Pentru asta, e nevoie de un port.
Dar Aliatii au decis sa evite marile porturi, care erau bine aparate
si au debarcat pe plajele Normandiei.
În schimb si-au adus portul cu ei, constructii gigantice numite Mulberry.
146 de chesoane din beton, de 61 m lungime si cântarind 6.000 t,
au fost asamblate, creând diguri si cheiuri,
unde Navele Libertatii, cum au fost numite, puteau descarca.
Santierele navale americane faceau o nava ca aceasta în fiecare zi.
În mai putin de 3 ani, industria militara a facut din SUA o supraputere.
Tara a mobilizat mai mult de 11 milioane de oameni.
Armatele sale se afla în Franta, Italia, nordul Africii si Asia.
SUA e atât de puternica,
încât la doar câteva zile dupa debarcarea în Normandia în Europa,
e capabila sa adune o a doua flota în cealalta parte a globului, în Pacific,
pentru a putea ataca insulele Mariane,
aflate sub control japonez.
Capturând insula Tarawa cu un an în urma,
americanii vor acum sa foloseasca insula Saipan
ca baza pentru bombardierele ce vor zbura spre Japonia.
127.500 de trupe, doua treimi din ele puscasi marini, se pregatesc de lupta.
15 portavioane si 900 de avioane vor strivi fortele aeriene japoneze,
într-o batalie aeriana numita "Marea vânatoare de curcani din Mariane".
O lovitura fatala primeste si marina imperiala japoneza.
Apoi apararea japoneza din Saipan e lovita.
Dar când puscasii marini sosesc pe aceasta insula mica, lata de doar 9 km,
începe una dintre cele mai sângeroase lupte ale razboiului.
Peste 15.000 de americani si cel putin 27.000 de japonezi vor fi ucisi sau raniti.
La o luna si jumatate dupa ziua Z luptele sunt înca puternice.
Aliatii avanseaza, dar Eisenhower e îngrijorat.
Hitler e decis sa-i retina pe Aliati în Normandia,
pentru a proteja rampele de lansare pentru "arma terorii", racheta V1,
pe care o trage spre Londra din nordul Frantei.
Este prima racheta de croaziera folosita vreodata.
V1 e o bomba zburatoare, cu motor pulsoreactor si cu o tona de explozibil.
Acest avion rapid, fara pilot e greu de interceptat si doborât.
Britanicii le numesc "bombe zumzaitoare",
pentru ca imita zgomotul motocicletei, care îi anunta pe londonezi ca vin.
Când rachetele V1 ajung în orasul capitala,
combustibilul li se termina si motoarele li se opresc.
Londonezii nu stiu niciodata unde vor cadea.
Aproape 20.000 de rachete au fost lansate asupra Angliei si Europei,
omorând 11.000 de oameni.
Dar chiar si în aceste conditii, britanicii îsi pastreaza curajul si calmul.
Daca V1 nu reusesc sa-i demoralizeze pe britanici,
scopul lor era si cresterea moralului germanilor.
Ani de zile, au fost nevoiti sa stea în adaposturi subterane.
Bombardiere americane ziua si cele britanice noaptea,
demoleaza orasele Germaniei, sub un covor de bombe.
Avioanele americane au lansat 1,4 milioane de tone de bombe,
atacurile Aliatilor au facut 600.000 de victime,
7.000.000 au ramas pe drumuri.
Acesta este rezultatul bombardamentului strategic,
care a urmarit distrugerea potentialului industrial si uman
din spatele efortului militar german.
În sediul Führerului, Vizuina Lupului, sub zâmbetele obligatorii,
multi ofiteri ai lui Hitler sunt adânc îngândurati
mai ales cei din vechea aristocratie militara prusaca.
În ultimul an, multi dintre ei s-au alaturat unui complot
pentru a scapa de Hitler.
Unul dintre acesti ofiteri, colonelul Claus von Stauffenberg,
pune o bomba sub biroul lui Hitler,
în timpul unei conferinte din Vizuina Lupului.
Aceasta masa grea îl salveaza pe Hitler.
Ea deviaza explozia, care omoara 4 oameni si raneste alti 20.
Despre tentativa de asasinat, Hitler spune:
Scapând teafar, sunt mai convins ca marea cauza pe care o servesc
va trece de primejdiile prezente si totul va ajunge la bun sfârsit.
Hitler este doar usor ranit: o mâna julita, timpanele perforate, parul ars,
dar incidentul îl traumatizeaza profund, afectându-i starea mentala,
intensificându-i cruzimea si paranoia.
Îsi dezlantuie razbunarea.
Conspiratorii sunt judecati.
5.000 de suspecti au fost arestati. 200 dintre ei au fost executati,
iar familiile lor deportate.
Nu ezita când vine vorba de executarea maresalilor lui.
Deoarece a acceptat sa-l înlocuiasca pe Hitler ca sef al armatei,
Rommel este fortat sa se sinucida.
Hitler, în mod ipocrit, îi organizeaza funeralii de stat.
De acum încolo, puterea e în mâinile SSului.
Acum, nimic nu mai poate salva Germania.
Rusii continua sa avanseze în est.
"Marele razboi patriotic" cum ei îl numesc, a luat o noua întorsatura pentru ei.
Armata Rosie poate lovi cu o forta care îi uimeste pe toti.
O resursa nesfârsita de oameni,
chiar si dupa bataliile extrem de costisitoare din Moscova si Stalingrad.
Ofensiva din Belarus, din vara anului 1944,
e una dintre cele mai mari lupte ale celui de-al Doilea Razboi Mondial.
Frontul de est are o latime de 1.000 km,
dar rusii sunt capabili sa avanseze sute de kilometri în doua luni,
distrugând 17 divizii ale armatei germane.
Wehrmachtul se retrage catre Prusia de Est,
lasând în urma multe mii de victime.
Circa 50.000 de prizonieri germani vor defila prin Moscova.
În vest, Aliatii obtin avantajul.
Pentru Wehrmacht, situatia se înrautateste.
50.000 de soldati germani sunt luati prizonieri în buzunarul Falaise,
numit de germani, "Stalingradul din Normandia".
E o victorie necesara pentru Aliati.
Aliatii maresc strânsoarea cu o noua debarcare în Provence.
Armata franceza reorganizata are un rol major în aceasta debarcare.
Africani, marocani, algerieni, tunisieni,
colonisti francezi si tineri care au fost membri ai Fortelor Franceze Libere
ajuta la eliberarea din Provence.
Dureaza doar doua saptamâni sa elibereze întreaga coasta, pâna la Marseille.
Miscarea de rezistenta iese din umbra si participa la eliberare,
la fel cum va face si la Paris.
Parisul se rascoala. Baricade sunt ridicate în tot orasul.
Majoritatea armatei germane s-a retras în est,
dar 25.000 de oameni au ramas în urma, sub comanda generalului von Choltitz,
care a primit ordine de la Hitler sa distruga orasul.
Izbucnesc lupte violente.
În a patra zi a revoltei, o unitate franceza,
a doua divizie blindata a generalului Leclerc soseste din Normandia,
iar capitala e în sfârsit eliberata în dimineata urmatoare.
Germanii se predau,
iar generalul von Choltitz e dus la comandamentul lui Leclerc
situat în gara Montparnasse.
Hitler tocmai sunase si adresase celebra întrebare a sa:
"Brennt Paris?" "Arde Parisul?"
Choltitz a preferat sa se predea.
Acest ofiter disciplinat din regimentul aerian
nu a respectat ordinul lui Hitler de a lupta pâna la ultimul soldat.
Apoi a sosit de Gaulle, cu vorbe graitoare, pentru istorie.
Parisul a fost jignit, Parisul a fost distrus,
Parisul a fost torturat,
dar Parisul a fost eliberat!
În timp ce Franta si Belgia sunt eliberate treptat
si Armata Rosie asteapta la portile Varsoviei,
de cealalta parte a globului, generalul McArthur revine în Filipine.
Dupa ce a scapat din asediul japonez cu trei ani în urma, McArthur a spus:
Ma voi întoarce.
Întoarcerea e pregatita cu fast de echipa lui,
nelipsind legendara sa pipa cu stiulete de porumb.
El declara:
Oameni din Filipine, m-am întors!
A sosit ceasul izbavirii voastre.
Dar va dura patru luni eliberarea Filipinelor.
Manila, capitala, va fi cel mai devastat oras al razboiului, dupa Varsovia.
Salbaticia si cruzimea acestor lupte se datoreaza
descoperirii de catre armata americana a executiilor în masa de ostateci
si a lagarelor cu prizonierii americani supravietuitori din 1941.
Pretutindeni în Pacific, razboiul e marcat de aceasta cruzime.
Peste tot aceeasi confuzie a puscasilor marini,
captivi pe plajele acestor insule infernale.
Aceeasi îndaratnicie sinucigasa a japonezilor.
Pentru ei, predarea e rusinea suprema.
Americanii nu-si mai asuma riscuri.
Îsi urmeaza instinctul, trag si nu mai pun întrebari.
Alaturi de imperialism, o alta cauza a Razboiului Mondial e rasismul.
Rasismul a nascut Auschwitzul, fabrica de omorât,
eliberat de ofensiva rusa în ianuarie 1945.
Ura pentru evrei, exterminarea lor,
a fost, dupa cum scria Hitler în "Mein Kampf", misiunea lui.
A trimis un milion de evrei la moarte în camerele de gazare de la Auschwitz.
Sase milioane au murit de foame, tratamente brutale,
au fost împuscati si arsi în crematorii,
în Maidaneck, în Sobibor, în Treblinka.
Rusii au gasit câteva sute de supravietuitori, marcati pe viata.
Au interceptat si trenurile pline de deportati.
Nazistii continuau sa dea prioritate acestor trenuri ale mortii,
chiar si în fata convoaielor cu munitii.
Ele calatoresc spre cele circa 100 de lagare de concentrare
care înca functioneaza la începutul lui 1945.
Milioane de evrei, activisti politici, opozanti, crestini,
homosexuali, tigani au fost deportati în aceste lagare.
Cinci milioane dintre ei au murit de foame, abuzuri si epuizare.
Ca sclavii din tunelul Dora,
fabrica subterana unde nazistii asambleaza o alta arma secreta: V2.
Prima racheta balistica, cu un focos de o tona de explozibil
si o raza de actiune de 300 km.
De pe coasta germana, 1.500 sunt lansate spre Londra si 2.000 spre Belgia,
marind distrugerile si numarul victimelor.
Marea teama a Aliatilor e ca într-o zi ar putea avea încarcatura nucleara.
Distinsul savant Einstein, însusi l-a avertizat pe Roosevelt
despre necesitatea de a fi cu un pas înaintea germanilor.
Cu fonduri uriase, o echipa de savanti a început lucrul în secret
la prima bomba atomica.
O bomba care foloseste un metal, uraniul, care poate diviza atomul.
Se asteapta sa aiba puterea a 20.000 tone de TNT,
de 2.000 de ori mai puternica decât bombele folosite pâna atunci,
la care se adauga emisii radioactive letale.
Tinta aleasa a fost Berlinul.
Dar aceasta prima bomba atomica nu va fi terminata la timp pentru Germania.
Mai exista vreo fabrica în Germania ce ar putea produce aceasta arma?
Chiar si combustibilul sintetic devine insuficient.
Covorul de bombardamente, efectuate zi si noapte de Aliati,
continua sa devasteze orasele germane.
Bombardierele aliate vor distruge Dresda,
un important centru de comunicatii pentru armata germana pe frontul de est
si un mare oras industrial din Reich.
Pâna acum, a ramas neatins.
Dresda, cunoscut ca "Florenta de pe Elba",
a fost unul dintre cele mai frumoase orase medievale din Europa.
Bombele cu fosfor creeaza un taifun de flacari,
în care aproximativ 25.000 de oameni ard de vii.
Orasul continua sa arda sapte zile.
Churchill a spus:
Le vom da germanilor sa guste si sa înghita
o doza taioasa din nenorocirile la care au supus omenirea.
Orasele lor sunt distruse, iar acum Goebbels si nazistii
vor sa-i trimita la moarte pe toti germanii între 16 si 60 de ani,
prin programul "Volkssturm", militia poporului.
Ei striga:
Promit sa lupt curajos pentru patria mea.
Jur sa mor pentru Adolf Hitler.
Hitler spune:
Germania nu trebuie sa aiba slabiciuni.
Generalii sai, cei ramasi dupa curatenia determinata de tentativa de asasinat,
nu mai îndraznesc sa se opuna Führerului.
S-au supus ordinului sau, care parea absurd, de a lansa un atac în vest,
în Ardenne, în cursul iernii.
Ei ar fi preferat sa depuna toate eforturile împotriva rusilor.
Hitler spera sa recucereasca portul Antwerpen,
pentru a opri descarcarea echipamentelor Aliatilor,
care le-ar permite sa ajunga în Germania.
Dar ofensiva germana din Ardenne a esuat
datorita efortului extraordinar al parasutistilor SUA din Bastogne,
interventiei tancurilor generalului Patton
si puterii coplesitoare a fortelor aeriene aliate.
Cât despre rusi, în est, ei trec granita germana.
Milioane de germani fug panicati din calea trupelor rusesti.
Mai ales femeile germane, care se tem de violurile în masa comise.
Nu exista dezacorduri între Aliatii vestici si rusi.
Mai mult, în mintea lui Churchill, problema cu Germania e practic încheiata.
Acum se gândeste cum sa împarta zonele ocupate.
El si Roosevelt se întâlnesc în Crimeea, la o conferinta importanta cu Stalin.
Preocupat de pierderile tot mai mari suferite în Pacific,
Roosevelt a venit sa-l determine pe Stalin sa se alature razboiului împotriva Japoniei.
Stalin l-a facut pe Roosevelt sa vina tocmai în Crimeea,
ceea ce dauneaza sanatatii subrede a presedintelui.
Este tras si vlaguit, abia mai are puterea de a întinde mâna.
Roosevelt fumeaza tigara dupa tigara.
Este foarte bolnav. Va muri câteva saptamâni mai târziu.
Prioritatea sa principala e Japonia.
În acelasi timp, nu are puterea de a i se opune lui Stalin,
care elibereaza, dar si ocupa statele baltice: România, Bulgaria, Ungaria,
Polonia, Silezia si Prusia.
Si nu poate fi nicicum dat la o parte.
Singurul care încearca sa negocieze e Churchill.
În final, Stalin îi promite alegeri libere în Polonia,
o promisiune neîndeplinita, si cedeaza Grecia,
lucru care va duce la un razboi civil.
Partizanii comunisti greci se vor revolta,
iar Stalin va lasa sa fie masacrati.
Unul din scopurile acestei conferinte este fondarea Organizatiei Natiunilor Unite,
convocate la scurt timp în San Francisco.
Misiunea ONU va fi sa gaseasca solutii pacifiste pentru toate disputele
si protejarea drepturilor omului.
Aceasta poza anunta începutul Razboiului Rece.
Razboiul din Pacific continua.
Puscasii marini înalta steagul american pe muntele Suribachi,
vulcanul care domina insula Iwo Jima.
Batalia a luat vietile a 7.000 de americani si 20.000 de japonezi.
Acum, bombardierele Boeing B29 Superfortress
care decoleaza din Iwo Jima sau din alte insule din Pacific,
pot ajunge în Japonia.
Oamenii au inventat ceva mai rau decât fosforul folosit în Dresda:
napalmul, benzina amestecata cu substante inflamabile.
1.700 de tone, aruncate deasupra unor casute din lemn si hârtie.
Japonezii sunt victimele conducatorilor lor fanatici,
care i-au bagat în acest infern, vrând sa continue razboiul,
în ciuda celor 80.000 de victime si 1 milion fara case,
consecinte ale acestui raid aerian asupra orasului Tokio.
În urma cu sapte ani, Hitler se afla la cabana sa din Alpii bavarezi,
alaturi de câinele sau Blondi, pe care se parea ca-l iubeste mai mult decât pe oameni.
El prezicea:
Urmatorul razboi nu se va sfârsi ca Primul Razboi Mondial.
Nu va exista un 11 noiembrie. Va fi ori victorie, ori anihilare.
Poate ca acest sentiment de "totul sau nimic"
l-a împiedicat sa se însoare cu amanta sa, Eva Braun.
Spunea:
Sunt deja casatorit cu Germania.
Germania lui e în pragul colapsului.
Fortele sovietice au înconjurat Berlinul.
Dar Hitler refuza sa admita înfrângerea si spune:
Va fi opusul bataliei de la Stalingrad.
Dar soldatii sai ramasi, coplesiti de rachetele rusesti,
se predau unul dupa altul.
Sub ruinele cancelariei sale, în buncarul subteran,
Hitler tuna si fulgera, manevrându-si armatele imaginare.
Ultimii sai adepti profita de o oprire a focului
pentru a iesi si a-i sarbatori aniversarea, pe 20 aprilie.
Hitler are 56 de ani.
Consoleaza acesti membri din Tineretul Hitlerist,
ai caror parinti tocmai au fost ucisi în bombardamentele din Dresda.
Pe masura ce americanii avanseaza spre vest, captureaza mii de tineri hitleristi,
trimisi pe front pentru a-i înlocui pe soldatii omorâti.
Americanilor nu le vine sa creada.
Acesti baieti-soldati nu se tem de nimic.
Ani de zile li s-a spalat creierul,
ura si rasismul le-au fost îndoctrinate.
Barbati din Volkssturm, capturati si ei,
nu au vorbe de consolare pentru ei.
Americanii se întâlnesc cu rusii pe Elba, în apropierea podului Torgau.
Estul întâlneste Vestul. Ultimul act al Aliantei.
Atmosfera e prietenoasa... în fata camerelor.
Portretul lui Stalin e expus superb,
dar cel al lui Roosevelt e pus în doliu.
A murit pe 12 aprilie.
Un renumit general american, George S Patton e furios.
El crede ca americanii ar fi trebuit sa intre în Berlin înaintea rusilor.
Patton, omul cu pistolul la brâu,
care si-a condus tancurile prin Africa, prin Normandia, prin Ardenne.
Îi spune lui Eisenhower:
Armata a 9-a e la 95 km de Berlin.
A nu avansa e o eroare istorica, ale carei urmari vor fi foarte grave.
Eisenhower tace.
Tot ce conteaza pentru el e doar eliminarea lui Hitler si a nazistilor.
Cu câteva zile mai devreme, Patton îl chemase urgent,
vrând sa vada ororile lagarului de concentrare de la Buchenwald.
Eisenhower i-a adus cu camioanele pe locuitorii unui oras din apropiere, Weimar,
ca sa nu mai poata spune ca nu au stiut,
pentru a le demonstra ca asemenea lucruri au existat,
pentru a putea marturisi mai departe, în Germania.
Sa spuna ca au vazut tatuajele adunate de la cadavrele deportatilor,
abajururile facute din piele de om,
prespapierurile cu capete micsorate.
Apoi, conform întelegerii de la Ialta,
Eisenhower si-a retras trupele din Buchenwald, situat în zona sovietica.
Stalin a readus imediat lagarul în functiune.
Va face parte din sistemul de închisori
unde cei suspectati de ostilitate fata de regim vor fi întemnitati.
În Berlin, rusii sunt la 300 m de buncarul Führerului.
Hitler îsi ucide câinele, Blondi, dupa ce se însoara cu Eva Braun.
Ea înghite o capsula cu cianura.
Hitler se împusca în cap.
Înainte de asta, Magda Goebbels si-a otravit cei sase copii.
În ultima ei scrisoare a scris:
Sa murim împreuna cu Führerul
e o binecuvântare la care nu am sperat vreodata.
Sovieticii îsi înalta steagul rosu deasupra Reichstagului.
Principalii lideri nazisti vor fi capturati.
Ca Göring, unul dintre cei mai diabolici complici ai lui Hitler.
În Italia, Mussolini e executat de catre partizani,
iar corpul sau e linsat de multime.
Peste tot în Europa se dezlantuie un val de razbunare
împotriva celor care, într-un fel sau altul, au colaborat cu diavolii.
În Berlin, Ana Pavlovna dirijeaza traficul în fata portii Brandenburg.
Pentru înfrângerea Germaniei naziste, Rusia a platit un pret foarte mare:
20 milioane de civili si soldati au fost ucisi,
aproape 15% din populatia Uniunii Sovietice.
Generalul sovietic Georgi Zhukov se filmeaza în ruinele cancelariei Reichului,
simbolul iluziilor de grandoare ale lui Hitler.
Si în cele din urma în biroul lui Hitler,
cu celebrul glob parodiat de Charlie Chaplin în filmul "Dictatorul".
Hitler a ordonat SSului sa-i arda trupul.
Sovieticii vor arunca oasele, pentru a evita vreun cult al eroului.
Comandantul Wehrmachtului, maresalul Keitel
semneaza predarea neconditionata a Germaniei naziste,
în fata generalului Zhukov, dusmanul lui de moarte, si în fata ofiterilor aliati:
maresalul britanic Tedder, generalul american Spaatz
si generalul francez de Lattre de Tassigny.
Ulterior, Keitel va fi judecat în procesele internationale de la Nürnberg.
Va fi spânzurat, la fel ca multi alti criminali de razboi.
Pentru a-i opri pe nazisti, Germania a trebuit anihilata.
Va fi necesar acelasi lucru pentru a anihila Japonia?
În Pacific, pilotii sinucigasi, numiti de japonezi "kamikaze",
îsi prabusesc avioanele în flota americana.
Profitând de putere, sefii militari de la Tokio sacrifica
ce a mai ramas din tineretul tarii si din aviatie,
pentru a-i împiedica pe americani sa debarce în Japonia.
În final, Statele Unite decid sa nu invadeze Japonia,
considerând ca masura ar costa tara un milion de vieti.
În schimb, detoneaza infernul atomic.
Primele doua bombe nucleare detonate vreodata,
omoara într-o secunda peste 100.000 de oameni
si îi permit împaratului Hirohito sa semneze pacea,
fara sa piarda din respect.
Bomba atomica trebuia lansata înainte ca acesti soldati si ofiteri japonezi
sa fie de acord sa faca acest gest,
care se opune total codului lor de onoare, Bushido.
Câtiva soldati japonezi se refugiaza în jungla.
Unii nici macar nu afla de înfrângerea tarii lor.
Ultimii astfel de soldati vor iesi din ascunzatoare si se vor preda în 1975.
În Golful Tokio, la bordul USS Missouri,
reprezentantii natiunilor aliate din China, Marea Britanie,
Rusia si Franta sunt emotionati.
Au privilegiul de a asista la predarea japonezilor,
care marcheaza sfârsitul celui de-al Doilea Razboi Mondial.
Generalul McArthur îi reprezinta pe învingatori.
Ministrul japonez de externe, cel cu joben,
schiopatând, pierzându-si un picior într-un atac cu bomba în China,
va semna din partea împaratului, cu care s-a întâlnit în ziua precedenta.
I-a spus:
Trebuie sa facem din aceasta zi de doliu, prima zi a nasterii unei noi Japonii.
În felul acesta, putem merge la ceremonie cu capul sus.
McArthur conclude cu aceste cuvinte istorice:
E speranta mea si a omenirii ca din aceasta ocazie solemna
va rasari o lume mai buna, din sângele si masacrele trecutului.
Acest razboi a luat vietile a 50 de milioane de oameni,
majoritatea civili nevinovati, într-o izbucnire de violenta pura.
Mii de victime au suferit multi ani dupa aceea
din cauza efectelor îngrozitoare ale radiatiilor nucleare.
Sau din cauza pierderii tragice a parintilor sau a copiilor,
exterminati în lagarele naziste.
Acest serial e dedicat victimelor tuturor formelor de totalitarism.
Sa le fim recunoscatori cameramanilor, eroii neînarmati,
care au înregistrat aceste lupte pentru posteritate.
Si tuturor celor care au filmat razboiul,
surprinzând scene atroce, dar si familiare.
Ne-au facut cunostinta cu Rose, care în ultima zi a Apocalipsei
a scris "SFÂRSIT"...
...pe o bomba.
Traducerea: mdfk
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro