În perioada verii lui 1936,
întreaga lume privea către Jocurile Olimpice din Berlin.
Însă atenția mea se îndrepta către salutul nazist.
Iar asta pentru că în tot acest timp, evreii germani erau persecutați
iar în Ethiopia trupele italiene ale lui Mussolini
masacrau populația.
Ce farsă penibilă!
Foarte curând va fi și mai rău
în nedreptatea lor și ridicarea către rai.
Numele meu e Solal Solals.
Sunt asistentul Secretarului General al Ligii Națiunilor,
o reuniune a ministerelor și ambasadorilor din Geneva.
Și mă simt pierdut.
Sunt obsedat...
de o femeie.
O femeie care se uită la mine dar fără a mă vedea,
într-o oglindă,
la un bal dat în Geneva.
O femeie măritată.
Liga Națiunilor - Geneva, Elveția
Al cărei bărbat lucrează sub comanda mea în cadrul Ligii.
Dacă ar fi să convertim câștigurile la banii de azi,
categoria B, putem spune că câștigăm de 10 ori mai mult decât Mozart.
Plus 113 zile libere pe an!
Incluzând concediu plătit, spor de vechime și avantaje familiale?
Dacă am însuma toate beneficiile,
câștigăm mai mult decât Mozart, Beethoven și Schubert luați toți la un loc.
Ce surpriză plăcută!
Irak, Palestina, Syria.
Orice se referă la probleme indigene în zona acestor teritorii...
- E responsabilitatea mea, Ariane. - Dar e un adevărat imperiu.
Cel puțin nativii se pot baza pe tine, nu-i așa, Adrien?
Nu mă implic personal, e o sarcină venită din fișa postului guvernatorului.
Ușile sunt vreo 1700,
1900 radiatoare, și ghici cam câte toalete?
Habar n-am.
E... Nativii sunt tratați bine?
Bineînțeles. Toate rapoartele vin acasă.
Și cum știi că sunt corecte?
- Sunt rapoartele oficiale. - În regulă, atunci.
Iar însărcinarea în sine?
Ea citește raportul, și vine în întâmpinarea autorității mandatate
pentru influența civilizației. Ai de gând să te oprești?
- Să opresc ce? - Oprește-te!
Ești că i cealaltă noapte.
Ne-ai dus la clericii birocrați, așa cum ai spus.
Încetează să ne mai umilești.
Sunt diplomat. Suntem instruiți să vedem în spatele scenei.
Lucrurile nu sunt chiar atât de simple pe cât ți-ar plăcea.
- Bună, Adrien, Ms. Deume. - Bună ziua... domnule.
Ești complet roșu, Adrien.
- Îți dai seama ce tocmai s-a-ntâmplat? - Nu.
M-a chemat după numele mic, Ariane. Șeful de Cabinet
al Secretarului General al Ligii Națiunilor.
Un evreu, cu aproape tot ce am făcut.
Femeile sunt nebune după el. Radiază clasă și stil.
Dar... Se merge prea departe.
Vrea ca Împăratul Ethiopiei să vorbească la meeting.
Îți dai seama: Un evreu îi sfidează pe italieni în favoarea negrilor.
Ar trebui să-l invităm la cină.
Asta-i amanta lui.
Îmbracă-te!
Gura! Stai jos!
Plimbările mele solitare m-au dus către casa unde ea locuiește.
M-am uitat la ea când dormea fără ca ea să știe.
Aș vrea să văd camera în care respira.
A sosit pianul iar baia este și ea gata.
Cine ești?
Sunt doar un biet cioban.
Muzica ce vine din gura ta îmi sperie oile mele.
Cum îndrăznești să mă critici, tzaran plângăcios?
Himalaya este casa mea.
Locul meu!
- Tu cine ești? - Întoarce-te. Nu te uită.
Ne-am îmbrățișat printre oglinzi.
Acum îți aduci aminte,
regina mea himalaiană?
Înălțimea Sa nu a mai ieșit din camera ei de când a primit pianul.
Nu una, cealaltă cameră a ei.
Fata asta e din ce în ce mai ciudată.
Tu, care ești atât de diferită de alte femei...
puritatea ta le pune în umbra pe toate
de la prima bătaie a genelor.
Jur pe Dumnezeul lui Abraham și Isaac, Dumnezeu al căror...
- Dar nu cred că am citit. - Pervers!
Întoarce-te. Am spus să te-ntorci!
Ești ca toate celelalte femei din situația ta.
Ariane? Ți-am adus niște ceai, dragă.
Nu uita că l-am invitat pe Mr. Solal la masă.
- Unde e? - N-a venit. Ne-a umilit.
E un străin, la urma urmei.
Cu asemenea oameni, nu știi niciodată cum să faci.
Seara asta a fost un dezastru.
Într-adevăr, Adrien. Așa că a devenit seara ta liberă.
E adevărat, străinii nu sunt iubiți nicăieri.
Trebuie să existe un motiv pentru asta.
Ariane, ce faci?
Ar trebui să-i ascultăm scuzele, nu crezi?
Nu cred nimic de genul ăsta. Nu-l suna.
- Unde locuiește? - Știu.
Nu spuneai că stă la Ritz, dragă?
Întotdeauna blestemații ăia simt nevoia să fie adulați.
- Vrei să spui eu sau tu? - Chiar și când ești bătrân.
Un post mult mai important.
Cred că ia masa cu regele Ethiopiei.
La fel de bine i-ai putea cere și unui iepure,
doar pentru că nu e alt motiv
decât că e rege! Era african.
Trebuie să mănânce foarte târziu în Ethiopia.
Ar trebui să-l invităm pe Șeful de Cabinet mai des.
Mai finutz, mai multă dragoste,
pungi încercănate sub ochi,
piele translucidă.
Celulită.
Toate aceste binecuvântări de la Dumnezeu către toată lumea!
Prea nedrept.
Nu. N-am nevoie de mila ta.
Dacă încă mai simți și cel mai mic lucru pentru mine, lasă-mă.
Pleacă!
Pariez că glandele ei mamare sunt într-o condiție foarte bună.
Ai luat-o pe o cale greșită.
Poate.
De data asta e diferit.
Trebuie să aibă peste 50 de pfunzi,
cu 35 de pfunzi de apă!
Sunt îndrăgostit de 35 de pfunzi de apă.
Ce idee stupidă din partea acestui Solal să-l aducă pe acest maimuțoi de împărat.
Avem nevoie de un plan concret cu obiective măsurabile,
pentru a-ți salva imaginea.
E de preferat acțiunea mai degrabă decât un program pompos.
Dar un plan de acțiune trebuie să fie un proiect foarte structurat.
Dacă este conceput în felul ăsta,
obiectivul ar fi de a crea o nouă secție în cadrul secretariatului.
Secretariat ar trebui să dețină controlul?
- Bineînțeles. - Interesantă idee.
Propunem crearea unui comitet ad hoc
cu oameni din din marile capitale europene, pentru consultări.
Asta ne va permite o pauză și să arătăm în același tmip că acționăm.
Iar Sir John vă fi mulțumit.
Firma asta, Yid, a mers prea departe.
- Agenda? - Un singur punct,
propus de însuși Sir John.
Ce acțiuni ar trebui luate pentru a promova
aspirațiile și idealurile Ligii Națiunilor?
Planul de acțiuni trebuie să fie un proiect cu țintă precisă
mai degrabă decât un simplu plan de acțiuni.
Dacă agenda e creată,
propunerea e să trimitem... o misiune de moment
în regim de urgență, în capitalele europene
pentru a crea o nouă secție în cadrul Secretariatului,
în scopul de a promova obiectivele... etc..
Nu asta ai propus tu...?
- Sub-comitet? - Sub-comitet?
Vreau un raport imediat cu sancțiuni împotriva Italiei.
Miza e securitatea noastră colectivă!
Și însăși existența Ligii Națiunilor!
Acesta este crezul Statelor în toate tratatele internaționale.
Mulțumesc, domnilor.
Mie mi se pare că Mr. Deume va fi de mare folos
în misiunea voastră, Van Vries. Nu credeți?
Voi sugera asta.
Proprietate. Sper că îmi veți permite să vă invit
la masă pentru a-mi răscumpăra greșeala
și a-mi cere iertare pentru cealaltă noapte.
- Aș fi onorat, domnule. - Onoarea e de partea mea.
- Domnule, mă apuc de împachetat? - Nu, nu-i nevoie.
Este teribil de rafinat,
genul ideal care trebuie căutat în biblie
sau în vreun hotel cu trimitere la lerusalim.
Cum i-ai putea ceda unui asemenea om?
Foarte șiret, cu ochi de șarpe care vrăjesc.
Cum pot femeile să fie atrase de către bărbați?
Părul său de pe brațe, pieptul atrofiat...
Arată ca o pastă de dinți. Un tub de pastă Solal, vă rugăm.
Cu ajutorul tubului tău de pastă de dinți am fost promovat la categoria A.
El mi-a dat misiunea asta.
Ești perfectă, știi.
O urmă de ruj, poate.
Urăsc rujul. E prea vulgar.
- N-o să faci excepție pentru seara asta? - Nu.
- Rochia asta stă prea strâns pe șolduri. - Nu arată deloc așa pentru mine.
- Și e prea scurtă. - Nicidecum.
Ei bine, așa o să merg, indecentă.
Superb!
Jumătate din sânii mei se văd. Asta nu te deranjează?
Nu chiar jumătate, dragă. Mai degrabă doar o treime.
- Sunt descoperiți o treime. - Dacă fac asta, va fi jumătate.
Ce vrei să spui?
Adevărul. Vrei să-mi spui ce se vede când voi fi în fața omului ăstuia?
Ariane!
Okay, o să-i arăt partea de sus.
E timpul să mergem.
- Te implor, fii drăguță cu el. - Drăguță?
La ce bun e farsă asta?
Bună seara. Spuneți-i Domnului Solal că Domnul și Doamna Deume au sosit.
- Cu siguranță. Lifturile sunt acolo. - Mulțumesc.
Mulțumesc.
Scriu uneori, atunci când obligațiile mele profesionale îmi permit.
Lucrez la un roman.
- Un roman? - Ceva în genul ăsta.
Fără un fir cu acțiune, doar personaje.
N-am nici un respect pentru nici una dintre formatele tradiționale de scriere.
De fapt, vreau să vorbesc despre Don Juan.
Personajul ăsta m-a obsedat de ani întregi.
Don Juan?
Interesant.
Spune-mi, Adrien, ce face el în romanul tău?
Ei bine, e...
un seducător.
Bineînțeles, dacă îmi poți da vreun sfat...
Îl tratezi cu dispreț de la bun început?
Ei bine, e o chestiune de...
Don Juan nu are nici un respect pentru femei.
Știe că și chiar cele mai virtuoase nu îi pot rezista,
și după ce se întâlnesc, trebuie să rămână întinse în așteptare,
mingiiindu-i șoldurile,
așteptând să spună cât a fost de divin.
Fascinant.
Femeile au fost create doar pentru a ne reaminti nouă
de condiția noastră animală.
Și totuși, există o anume femeie care îmi bântuie gândurile.
În mod tragic, are și un soț.
Dacă îl înlătur, atunci el va suferi.
Dar o s-o fac.
În orice caz, sunt bântuit.
Minunatele ei gene lungi,
unice în Himalaya.
Se poate?
Pun pariu că e femeia aceea din delegația indiană. E minunată.
- Taxiul e aici. - Deja?
Ce păcat!
Avem tot timpul.
Îi cer să revină mai târziu?
Bună idee.
Îți aduc un phar curat.
Alo? Da.
Alo? Da. Șoferul poate reveni peste o oră?
Asta-i tot.
Da, două mașini.
La intrarea în hotel.
Da, mașinile vor merge...
Da, către destinații diferite.
Dac într-o oră nu ești la picioarele mele,
îl voi suna pe soț, Șeful de Secție.
Așa cum spuneam, ceea ce-i motivant,
ce alimentează furia și obsesia lor, este speranța că într-o zi vor eșua.
A-ntilnit o femeie care l-a refuzat.
Don Juan, vreau să spun.
Trebuie să cobor. Putem continua conversația jos.
Personajul tău trebuie să aibă
un minimum de tactici. Ca o adiere, pentru învăluire.
Mai întâi, terbuie prevenit faptul că ea va fi sedusă.
S-a făcut.
Apoi trebuie demolat soțul. Mai ușor de spus decât de făcut.
De cele mai multe ori, soții
duc cu ei oriunde o adevărată casă,
Prieteni, familie, Dumnezeu.
Uneori lui Don Juan al tău îi place.
Mr. Van Vries. Bună seara.
Ați verificat inregistraile britanice?
Le voi completa la întoarcere.
E ca o femeie. Îi place puterea.
- Iar ție nu? - Eu iubesc puterea?
O fac pe clovnul politic pentru Liga Națiunilor!
În fiecare zi îmi joc rolul în această farsă ridicolă.
Și îmi ascund convingerile pentru că mi-am vândut sufletul pentru un apartment la Ritz,
trei băi pe zi, cămăși de mătase și disperarea mea.
- De ce nu te oprești? - Din răutate.
- Te doare inima? - Nu, răutate față de mine.
Unde suntem?
Don Juan.
Don Juan nu se poate baza decât pe sine însuși. Nimic altceva decât doar el.
Bineînțeles, sunt femei cărora le place
care "inspiră" genele sale bune
și leșină la surâsul sau,
doar o parte din coloana vertebrală care e deja vizibilă. Iar el se simte rușinat.
Mă întreb, Adrian, care e valoarea sentimentelor
care pot fi declanșate de câteva oase micuțe?
Juliette l-ar fi iubit pe Romeo fără dintele sau din față?
Nu. În orice caz, sufletul lui ar fi rămas același.
Bineînțeles.
Voiai să spui ceva?
Dar de ce nu încearcă omul tău să seducă un duet mai în vârstă?
Din moment ce tot e periculos!
Pentru că e un bărbat josnic, demn de dispreț.
Noi, bărbații, suntem carnivori. Așa suntem construiți.
Dar cum pot accepta femeile,
supremul miracol al elitelor, să facă același lucru?
Nu le pot ajuta, decât doar să le respect!
E în natura mea, sunt eternul fiu al unei femei.
Ce dilema oribilă!
E minunat.
Știu, Consiliul își cere scuze pentru seducere.
Nu, e frumos.
- Te rog, continuă. - Trei: Poezia rusă.
Comportându-se ca un aristocrat înfumurat,
un spirit romantic, liber de orice convenții sociale.
Observat 24 de ore pe zi,
e forțat să fie el însuși, atât de compătimitor.
Toți bărbații, chiar și cei seducători,
sunt patetici când sunt singuri și nu fac parada de ceva
în fața unei asistente prostuțe și uluite.
Toți sunt de compătimit. Iar eu primul.
Femeile au foarte puține șanse în povestea ta!
Ar fi trebuit să-i spui da bătrânului.
Și dacă toate dau greș, atunci lovește-te în piept așa cum fac gorilele!
Pentru ele, a fi prea blând înseamnă monotonie și lașitate.
Ceea ce vor e pasiune, o furtună pasională.
Da?
Regula numărul 4?
Vulnerabilitate. Gorila 90%, micul orfan 10%.
Asta-i formula.
Mulțumesc, e-n regulă.
Și amintește-ți: când Don Juan își declară dragostea,
nu uita să-i spui direcția în care să o ia când se afla pe mare.
Le place să navigheze.
Taxiul tău e aici.
Lasă-mă să te conduc până la stație.
Gara nu-i un loc pentru tine, mai ales la ora asta. Te va duce acasă taxiul.
Nu mai fi așa insolent cu el.
Fii drăguță. Mulțumește-i pentru seara.
Mulțumesc pentru toate. Mulțumesc.
Îmi pare rău, nu m-am simțit prea în formă în seara asta. Scuzele mele.
Îți sunt recunoscător, Mr. Solal.
- Succes în călătoria ta, Adrien. - Mulțumesc.
Aș vrea să te duc de unde vin eu.
- Unde-i asta? - În Kefalonia.
Kefalonia? Nu mi-aș fi imaginat.
E un loc atât de minunat, cu copaci magnifici,
chiparoși și rodii, lămii și pini...
circasieri, myrobalani tropicali,
și chiar "arbori de hârtie".
Mama și cu mine am păstrat instantanee mentale a celor mai frumoase momente.
Numărăm până la 3 și apoi rămâneau înghețate în memoria noastră pentru totdeauna,
Color.
1...
2...
3.
Extravagant! Iar asta se presupune că vine de la o bună familie protestantă.
Sunt banii lui, la urma urmei.
Multiplele violări ale drepturilor omului în Germania
nu mai pot fi tratate ca o problemă de politica locală.
Ar trebui s-o punem pe agenda noastră.
Când politica statală a unei națiuni
conduce către o tragedie predictibila pentru sute de mii de oameni...
Cu tot respectul...
Dar considerațiile diplomatice trebuie să facă loc unor cerințe
ce stau la baza umanității!
Dacă vrem o societate rațională, societatea trebuie acționat în această direcție imediat
sau vom suporta consecințele.
Singura soluție care împărtășește
aspirațiile și idealurile Ligii Națiunilor
e să găsim un loc sigur pentru acești oameni.
Ar trebui imediat că statele membre să înainteze note de protest.
Istoria vă va judeca.
Domnilor, Europa se afla într-o asemenea fierbere,
încât trebuie luat în seamă că
măcar un continent să rămână liber de această ura.
Preferăm imigrația britanică.
Nu avem probleme rasiale, așa încât de ce să creăm una tocmai acum?
E o pierdere de timp să discutăm cu acești diplomați fără putere decizională.
Părăsesc misiunea diplomatică pentru două săptămâni.
Nu-i o idee prea bună.
Odihnește-te.
Odihnește-te la mine.
O să revin curând.
Berlin, Germania
- Ce studiezi? - Literatură.
- Pot să văd și eu? Proust? - Da.
Nu arată tocmai a costumație de rugăciune.
Dumnezeu nu da atenție la aceste detalii.
În orice caz, știe că lucrurile profunde stau în adânc.
Baia este gata.
Îmi place când mă dezbracă el așa.
Nu e același lucru cu a face-o eu însămi.
Știe și asta deasemenea.
Va veni mașina ta, Ariane.
Ce s-a întâmplat?
Nu știu ce să-mi pun.
Asta e perfectă.
- Mariette! - Nu pleca.
- Am probleme. - Dar nu.
Știi ce?
E amuzant, Mariette
cel mai intens e atunci când vine iar eu aștept
și la fel atunci când pleacă iar eu îmi aduc aminte.
Trebuie să plec.
Dragă! Un tip clasa-ntâi!
Bună, mamă.
Bine-ai venit, Adrien.
Ai prins-o pe Mariette? Te sun de ore întregi.
Compania nu e de acord cu sancțiunile impuse Italiei.
Câțiva membri au recunoscut ocuparea Etiopiei de către Italia.
Însă noi nu datorăm credința unor națiuni anume
ci ființelor umane și întregii comunități.
Încă o dată, organizația asta a dat greș.
Pașaportul meu!
Iată. Care mă va lua?
Am eșuat. Încă mai cred asta.
" Aceasta este o ofensă pe care nu trebuie să o mușamalizăm.
Aș vrea să punctez neconformitatea naturalizării sale,
care justifica pe deplin retragerea naționalității franceze.
Sunt convins că înțelegeți că
prefer să rămân anonim."
" Pe parcursul absenței tale, Adrian,
m-am oprit în fata impermeabilului care atârnă în hol.
Nu știu de ce, dar parcă ar fi fost în mod straniu mutat.
Scuturându-l de câteva ori, am văzut că unul din nasturi vă cade.
În seara asta, înainte de a pleca, l-am cusut.
A fost dulce să am ceva pentru tine..."
Camogli, Italia
Ar trebui să ne îmbăiem la noapte, Solal.
Am putea fi goi,
nimeni decât noi doi în întuneric.
Sol?
- Sol? - Ce zi minunată.
- Domnule. - Mulțumesc, Paolo.
Ce crezi?
Cred că o să-mi petrec întreaga viață încercând să te mulțumesc.
Ești atât de frumoasă și-ți sta atât de bine cu cizmele alea de călărie.
- Cine-i? - Service.
N-am cerut nimic.
Paolo?
- La dispoziția dumneavoastră, doamnă. - De la cine am primit florile astea?
Eu. La dispoziția dumneavoastră, doamnă.
Tu?
Pune-le acolo, Paolo.
La dispoziția dumneavoastră, doamnă.
Alo? Solal?
Ce crezi de el?
Un frumos tricou maro pentru tine?
Să nu-mi spui că te-ai răzgândit.
- Ce tot spui tu acolo? - Și dacă aș fi purtat slapii ăștia?
Când voi fi bătrân și senil
și o să te încalț cu slapii ăștia vechi,
te vei gândi mereu la el?
La cine? LaPaolo?
Nu, tipul ăla arătos cu care ai fost la călărie ieri.
Dar tu erai ăla!
Acest tânăr chipeș cu cizmele lui negre, strălucitoare.
Acel glorios specimen mascul radiind virilitate.
E absurd.
Acceptă. De el erai îndrăgostită.
Oprește-te, Solal.
Okay, continuăm. Privitul.
Ești frumoasă.
- Iar tu ești nebun. - Da...
Bună seara. Unde pun asta?
Pune-o acolo.
Aceasta este o surpriză.
Nu era curent electric. O să se facă.
Mulțumesc, Paolo.
Avem nevoie deja de accesorii?
Mă gândeam că o să fii mulțumită.
Nu e legat cumva de rădăcinile tale, iubirea mea?
Asta spune muzica asta?
Aceasta este povestea unor oameni blestemați,
care îl plâng pe
fratele lor care era rege și care a murit.
Și el plânge deasemenea,
fiindaca și-a abandonat poporul său de pe pământ.
Și pe copii săi pe care nu i-a putut salva.
Și ce-or să se facă ei fără el?
Te implor, continuă.
Ciudat, nu-i ceea ce scrie pe copertă.
În ziua de azi comercianții
îți vor înșira orice prostie numai că că să-și vândă produsele.
Cimpanzei! Toți!
Eu și cu tine! Mai ales tu!
Cățea! Ai împrăștiat peste tot senzualitatea ta!
Ce-ai spus?
Nu vreau s-aud nimic în seara asta. Încetează să te mai auto-torturezi.
Deci suntem din nou printre oameni?
- Tăcere! - Dar n-am spus nimic!
Tăcere orice-ar fi!
Proba asta va rămâne.
" Este o ofensă care nu trebuie trecută sub tăcere.
Aș vrea să punctez neconformitatea naturalizării sale,
care justifica pe deplin retragerea naționalității franceze.
înțelegeți că prefer să rămân anonim."
Ce-ai spune dacă ne-am cumpăra o casă?
De partea cealaltă a graniței, cu vedere spre lac?
- O casă a noastră? - Da.
Stresa, Italy
Sol, ce idee minunată.
O să lucrez până totul va fi perfect.
Pentru tine, iubirea mea.
Pentru noi doi.
Mă bucur că-ți place.
Aici vom fi fericiți.
Știu.
Mai bine te-ai muta aici. Sper să termini până mă întorc.
- Unde te duci, Solal? - La Geneva.
Mergi la Geneva?
Vrei să-ți vorbesc despre munca mea, nu?
În regulă. Voi fi surprinsă.
Lasă-mă pe mine.
Totul va fi făcut acasă la tine.
Voi avea grijă de toate.
Mariette!
Fiica mea!
Geneva, Elveția
Bună, amant risipitor.
Bastard.
Ce faci aici, Solal?
Am venit să te văd.
Vreau să am un mail.
Cât de distractiv!
Ai tăiat în mod dramatic toate podurile după tine, apoi te-ai decis să le reconstruiești.
- Crezi că se vor întoarce la tine? - Vor găsi ei ceva bun pentru mine.
Ce se-ntâmplă acolo?
Singura mea țară e o femeie.
Cuvinte ce sună suspect, rostite prin gura unui seducător de profesie.
Seducător?
Sunt blocat în această arenă numită dragoste absolută.
Și ce vrei atunci?
Să-mi promit mie însămi.
Mă tem de ce-o să se-ntâmple dacă o să rămân.
Dar și să fiu despărțit de ea...
Aș muri de mâhnire.
Avem aici un patriot care vrea să-și salveze țara! Ești îndrăgostit.
Iubirea e plictisitoare.
- Plictisitoare în mod irezistibil. - Doar pentru tine, Solal.
Apoi vii la mine? Cât de drăguț!
Nu știu de ce spun asta,
dar poți să rămâi cât de mult vrei.
O declarație puternică. Liga ar trebui să ceară
"încetarea imediată a ostilităților."
Noi preferăm:
"Să lucrăm imediat pentru încetarea ostilităților."
Ce s-a-ntâmplat? O asemenea cariera,
cel mai înalt birou din Liga Națiunilor.
Cum spuneai, Ministerul nu va interveni în favoarea ta.
Nu de asta sunt aici. Vreau doar să-mi obțin hârtiile.
Am văzut că în Monitorul Oficial ți-a fost revocata naționalitatea.
Nu din cauza acestui scandal ridicol cu pașaportul tău.
Se pare că ai undeva printre ofițeri un dușman suficient de înverșunat
pentru a trimite o scrisoare anonimă.
O furtună de fluierături care dezvăluie o mulțime de iregularități
imposibil de dovedit altfel.
Nu pot face nimic pentru tine.
Trebuie să ceri o licență temporară pentru a putea rămâne.
Și cum mulți au legături,
va fi o urmă netedă de la leagăn până la groapă.
Ar fi bine să nu ai dușmani din interior.
Un " un dușman înverșunat cu rang," cum spuneai și tu.
Ce-ai face dacă ai fi în locul meu?
Hârtiile astea mi-au permis să iau naștere iar acum m-au șters.
Ține-o doar pentru tine. Sunt maestrul destinului meu.
Stresa, Italia
Solal?
Ascultă-mă, iubitule.
M-am decis să rup legătură cu tot ce ne-nconjoară.
Un singur lucru mai contează acum: noi.
Ține-ți ochii închiși.
Poți să-i deschizi acum.
Mariette.
- Nu-ți place? - E frumos.
- Credeam că putem invita oameni. - Ah, da?
LA MULȚI ANI 1937
Sunt înconjurat de cadavre.
De ce nu pot să continue să trăiască în grădină?
Solal, e o aniversare la vil de alături.
Atunci trebuie să mergem.
- Ți-ar place să mergi? - Oh, da.
- Pentru că deja te-ai plictisit cu mine. - Plictisită cu tine? Solal!
De ce altfel ai merge la o petrecere la care nu cunoști pe nimeni?
Credeam c-ar fi distractiv.
Apărarea și-a spus cuvântul.
- Ce apărare? - Doamnelor și domnilor din juriu,
această femeie tocmai a recunoscut că o plictisesc de moarte.
Vești bune, instalatorul este aici ca să repare toaletă.
Era timp.
Ce mai așteptăm?
Hai la petrecere să-i întâlnești pe aia care-ți dau fiori.
Orice decât să stai cu acest bătrân bărbier Solal.
Nu-i adevărat. Știi că te iubesc!
Și dacă mi-ai tăia mina?
- Cum? - Mă mai iubești?
Nu înțeleg ce vrei să spui.
Hai să-ți explic.
Imaginează-ți: brusc nu mai sunt bun de nimic.
Și sunt o priveliște oribilă, la care ți-e scârbă să te uiți.
Un bărbat rămas olog după un accident tragic.
Ce vei mai simți pentru mine?
Habar n-am. Însăși ideea e ridicolă.
Nu mai am picioare! Un corp fetid, care pute!
De ce m-ai mai iubi? Fără mâini și picioare? De ce?
- Nu știu, aș face-o. - Răspuns inadecvat, doamnă!
Bine. Pentru că te iubesc așa cum ești.
Pentru că tu singur, chinuitul meu Sol,
ești capabil să-mi pui aceste întrebări absurde.
Aș fi pierdută fără tine, Solal.
Amputate!
N-a fost destul de bine pentru ea. Acum au 4 toalete.
Știi de ce?
Deci aia nu știe când le vine altora.
Nu-i nici o rușine să mergi la toaletă.
Eu și ultimul meu soț ne facem nevoile
mai degrabă împreună decât separat. Asta înseamnă iubire adevărată.
Îi văd cum căuta subiecte de conversație.
Totdeauna povești de copii mici, Ariane.
Asta înseamnă iubire? Ei bine, nu.
Nici măcar nu pot exista dacă nu sunt sclifosiți.
Iar ea nu știe nimic despre el. Absolut nimic.
Nici despre trecut, nici despre prezent.
Aș spune că nu-i a bine.
Dragostea lor este hăituită de fantome electrice.
Tu ce crezi?
Despre circasieri,
arbori de hârtie...
și pini.
Pini de Kefalonia.
De ce nu m-ai dus niciodată acolo?
Aș vrea să fiu înmormântat acolo.
Aproape de mare.
Asta e pentru mine?
Mulțumesc.
Nu acum.
Pot să m-așez?
Trebuie să-ți spun ceva.
Îți vorbesc ca prieten?
Bineînțeles. Consideră-mă cel mai bun prieten al tău.
Asta a fost înainte de a te întâlni.
Viața asta insipidă...
cu un bărbat de care nu-ți place.
Mulțumesc pentru înțelegere.
Când este gata?
Va fi gata imediat după asta.
I-am scris ca să-i spun că s-a terminat.
Când l-ai văzut ultima oară?
Înainte de a ne întâlni.
L-am sunat ca să-i spun că ies cu soțul meu
iar el m-a implorat să mă întorc la el.
Și te-ai dus acolo?
Ce s-a-ntâmplat?
- Ridică-ți fusta. - Nu.
Fă-o așa cum o faci și pentru el!
- Nu! - Ai fost amanta lui.
- Nu. - Dar te-ai întors acasă!
Da, dar n-am fost amanta lui.
Cine e? Cum îl cheamă?
- Ce mai contează? - E tânăr?
Hai, Ariane! E tânăr?
45 de ani.
- Chel? - Păr șaten pieptănat pe spate.
Te-ai dat de gol, știi asta, nu?
Ce vrei să spui?
Ai admis de câteva ori că ai fost amanta lui,
fără ca măcar să-ți dai seama.
- N-am spus niciodată că am fost amanta lui. - Tocmai o faci din nou!
Ai spus: " N-am spus niciodată că am fost amanta lui".
În loc de " N-am fost niciodată amanta lui".
Nu-i adevărat, suntem doar prieteni.
Dacă n-a fost decât o prietenie nevinovată
de ce vorbești cu mine cu figura asta vinovată?
Haide, Ariane! Nu mă dezamăgi!
Spune-mi adevărul!
Știi că ai fost amanta lui iar eu o știu și eu!
- Da. - Da ce?
- Da ce ai spus. - Amanta lui?
Însă doar o dată.
Cum de poți spune asta?
I-a plăcut?
- Nu. - I-a plăcut?
Nu.
Pentru ultima oară, i-ai provocat plăcere?
De câte ori te-ai culcat cu el?
O dată, ți-am mai spus.
O dată.
- O să iau niște alcool. - Stai aici! La naiba cu alcoolul!
De ce te-ai culcat doar o dată cu el? Asta găsesc eu ciudat de tot.
I-am spus c-ar fi mai bine să ne oprim.
Așa, și i-ai spus când încă mai erai lipicioasă.
Nu, în următoarea zi.
Deci te-ai întors în ziua următoare, de aia erai așa plouată.
Cum ai spune asta?
"Stai! Rămâi în mine!"
Poate că ai fost puțin îndrăgostită de el
dar ai hotărât că e de-ajuns. Asta e?
Ce-ai vrea să spun?
Exact ce m-aștept să spui! Așa că spune-o!
Nu pot.
Ce-am făcut?
Va trece. O să fie din ce în ce mai bine.
O să fie din ce în ce mai bine. O să-ți fac un ceai de mușețel.
Dragă,
de ce-ai inventat povestea asta ridicolă?
Mă tem că pentru tine.
Nu-i pentru tine.
Ce faci aici? Între...
Mi-e frig.
Oh, Ariane.
Sper, iubirea mea.
Iartă-mă.
Dacă vrei să lăsăm asta în spate, trebuie să-mi spui totul.
- Însă după aceea va fi mai rău. - Ba dimpotrivă.
Mă pot oferi pe mine. În orice caz, cui îi pasă?
Mi-am dat seama că nu-i important.
Aș prefera să pui întrebări.
E francez?
German.
Asta-i norocul meu. Cum îl cheamă?
Dietsch.Ai văzut doar.
Nu. Nu-i dirijorul?
E o poveste veche, nici nu vreau să mă gândesc.
Știi? Totul merge strună când îmi spui adevărul.
Spune-mi, câți alții au mai fost?
Dumnezeule, drept cine mă iei?
Pentru o târfă, drept micuța mea Salome.
O mică târfa deșteaptă, distrusă și egoistă.
Ești dezgustător.
Ți-am spus că-i o poveste veche.
Nu, încă mai e în viață și de actualitate!
Nu înțelegi? Dietsch va fi mereu acolo, printre noi!
Se întinde peste tine, chiar acum!
Nu mai pot să trăiesc cu tine. Ieși afară din casa asta!
Ai mințit! Am avut încredere în tine!
N-am fi fost aici
dacă n-ai fi desfăcut picioarele în fața unui dirijor!
Te-a făcut și cu bagheta?
Nu poți să vezi? Pângărești dragostea noastră.
Eu pângăresc dragostea noastră? Tu ești cea care a făcut-o deja, cu dragul tău Dietsche!
I-ai spus că erai soția lui?
În germană, pariez. Ich bin deine Frau.
- Ja, ja, ja! - Oprește-te! Oprește-te!
I-ai spus că o iubești?
- Am iubit-o! - Și atunci de ce ai murit?
- Era tandru. - Delicat? Un bărbat care se dovedea util?
Ești dezgustător!
Un bărbat care servește e un domn și tot eu sunt dezgustător?
Vino aici!
Am spus să vii aici!
Iartă-mă, dragostea mea. Iartă-mă.
N-o să te mai rănesc niciodată.
Ce se va-ntâmpla cu noi?
Un nou început.
O schimbare de decor.
Ți-ar place să mergem la Turin?
Royal Hotel Turin, Italia
Ți-am luat un suvenir de la biserică.
Am o altă întrebare
și dacă îmi răspunzi, promit că nu mai vorbesc niciodată despre asta.
Au nemții un anume mod de a se împerechea?
Întreb pentru că mă simt de parcă aș avea o relație intimă cu el.
De parcă am fi iubiți chiar acum.
Deci spune-mi,
cum o făcea?
Treci în pat.
Sunt un bărbat mârșav.
Nu spune asta, nu-i adevărat.
Am numărul lui de la hotel din Turin.
Ce-ar fi să-l sunăm?
Te rog, e absurd.
Tu ești cea care s-a culcat cu el, deci de ce nu l-ai suna
ca să-i reîmprospătezi memoria?
Am obosit. Nu mai pot sta.
- Iartă-mă. - Te pot ierta.
Cu o condiție.
Vei vorbi cu el la telefon
și te vei culca cu el în fața mea.
Ai înnebunit.
Doar o dată. Ce importanță mai are?
Măcar vom trăi adevărul.
Suni tu sau o fac eu?
Viitorul nostru depinde de asta.
Se presupune că asta înseamnă dragoste?
Nu te mișca.
O altă surpriză.
În felul ăsta o putem face în trei!
Arăți mai mult interes pentru el decât pentru mine.
Așa a fost? Te-a sărutat pe fondul muzicii lui?
- Cum a fost? - Oprește-te!
Sol, nu fă asta! Pentru tine, pentru dragostea noastră!
Lasă-mă să te respect, iubire.
Ne poți face patul?
Dă-i drumul.
Corpul.
Te iau înapoi, Solal.
Ritz Hotel Geneva, Elveția
M-a dus înapoi la Geneva
unde ne-am întâlnit prima oară.
Întoarcerea.
Pentru un nou început.
- Bună seara, Domnule Solal. - Bună seara.
Semnați aici, domnule.
Asta vrei, nu?
E atât de frumos, Ariane.
Sunt atât de mulți copaci.
Chiparoși...
și lămii...
rodii și pini.
Corcoduși,
arbori de hârtie.
Îi văd pe toți, Solal.
Se face frig, Solal... pune-ți haina.
Titraj realizat de Livake În cinstea fiului meu, Razvan-Theodor.