Egy, kettő.
Gyorsan! Vedd ki!
Gyerünk! Jól van, jó erősen!
Nem sikerült.
Gyerünk! Még egyszer! Vágd hozzá!
Nem sikerült.
Jól van.
Nem sikerült.
Mire vársz? Vedd fel, és vágd hozzá!
Várj, Young-mi!
- Próbáld meg fordítva! - Fordítsd meg!
Gyerünk! Menni fog.
- Ez az! - Teljesítve.
Sikerült!
- Ez az! Jól van. - Sikerült!
- Szép volt. Menjünk! - Hála az égnek!
- Kész? Mehet! - Mehet!
Egy, kettő!
Nézni sem bírom. Csak beijedek.
Oké.
Lássuk!
- Sajnálom! - Semmi baj.
Jól van, elmegyünk érte.
Egy, kettő!
Jól van. És most tolassunk!
Egy, kettő!
Ha mi is inkább visszatolatunk majd, azzal időt spórolhatunk.
Hátrafelé még gyorsabbak is!
Jól van.
Na, lássuk! Gyerünk!
Yong-sik! Figyelj!
Képzeld azt, hogy az a kő annak az arca, aki megkopasztott téged!
Az a seggfej tönkretette az életemet!
Teljesítve.
Ez az!
Sikerülni fog nekik!
Egy, kettő!
Vénasszony! Mi ütött...
Azt mondtad, a koreai háború alatt töltényekkel gonggiztál.
Anya, képzeld azt,
hogy ez a kő apa szeretőjének az arca!
Az a mocskos ribanc!
- Teljesítve. - Sikerült!
Kösz, apa!
Jól van. Mehetünk?
Egy, kettő!
Igyekezzetek! Egy, kettő!
Egy, kettő!
Először a tengely köré kell tekerni.
Tudom.
Ne nézd a számlálót! Van időnk.
Biztos, hogy csináltál már ilyet?
Ne szólj hozzám!
Csak nyugalom!
- Nyugalom! - Hallgattasd el!
Egek, ez nagyon elhúzódik!
Nem jól csinálja, inkább...
Mennyei és földi istenek, kérlek, könyörüljetek rajtam!
Mennyei és földi istenek, kérlek, könyörüljetek...
A mennyei és földi istenek elhagytak minket.
- Most mihez kezdjünk? - Ezt nem hiszem el.
Elhagytak minket.
- Itt fogok meghalni? - Kérlek, szedd össze magad!
Mind meg fogunk hal...
Ha feladod, megöllek, mielőtt az isteneid tennék meg.
Igyekezz!
Teljesítve.
- Gyerünk! - Hajrá!
- Igyekezzetek! - Egy, kettő!
Egy, kettő!
Gyorsan!
Ötször kell dekázni a csegivel.
Forduljatok el!
- Tessék? - Kérlek.
- Jól van. - Ti is!
Ne nézzétek! Forduljatok el!
Egy.
Kettő.
Három.
Négy.
- Öt! - Öt!
Teljesítve.
Egy, kettő!
NYERD MEG AZ ÉLETED 2.
ÖTÖDIK RÉSZ MÉG EGY KÖR
Rohadj meg!
...kettő, három, négy, öt!
Egy, kettő, három, négy, öt!
Egy, kettő!
Utolsó csapatok! Felkészülni!
Azért kár, hogy nekünk nincs közönségünk, nem?
Mi van? Félsz?
Nem, uram!
Legalább csend van, és ha nem néznek, úgy könnyebb összpontosítani.
Emberek!
A célvonalban találkozunk! Győzelem mindenáron!
Igen! Még találkozunk!
- Köszönjük! - Még látjuk egymást!
- Így van! - Mindent bele!
Jól van. Készüljünk fel!
Én hiszek bennetek.
Hiszen egy korábbi győztes is velünk van.
Egy, kettő!
Megjöttünk!
- Teljesítve. - Sikerült!
És indulj!
Egy, kettő!
Jól van.
Elsőre meglesz! Én hiszek önben!
Amikor baseballoztam, lassan dobtam,
de mindig pontosan céloztam.
- Ez az! - Teljesítve.
És indulj!
Egy, kettő!
- Tudtam, hogy menni fog! - Ne bízzuk el magunkat!
Egy, kettő!
Jól van.
Dae-ho! Csak nyugodtan! Még ha elrontod is...
Teljesítve.
Ez elképesztő volt! Dae-ho, fiam!
- Gyertek, menjünk! - Menjünk!
És indulj!
Egy, kettő.
Még rengeteg időnk van!
Egy, kettő.
Gondolj a babára!
Egy, kettő.
Nem kell kapkodni. Csak nyugodtan!
Még a végén minden meglesz elsőre!
Annyi baj legyen! Bőven van időnk. Menjünk el érte! És indulj!
Egy, kettő!
- Különben túl könnyű lett volna. - Igen. Néha elbukunk, hogy fejlődhessünk.
Tolassunk vissza! És indulj!
Egy, kettő!
- Egek! - Jól van.
Semmi vész. Őrizzük meg a nyugalmunkat!
Elnézést!
Nem sikerült.
- Sajnálom. - Ugyan, ez...
Menjünk el érte! Jól van, gyerünk!
Egy, kettő!
Biztos játszottál már ilyet?
Nem semmi, hogy hátrafelé is megy!
Állj fel! Most akarsz pihenni?
Jól van, most előre! És indulj!
Egy, kettő!
Egy pillanat! Hadd csináljam meg!
Egy, kettő!
- Nem értem, hogy mi a gond! - Csigavér, oké?
Egy, kettő!
Ne kapkodj! Ne!
- Francba! - Nem sikerült.
- Még van időnk. - Mi a fene ütött belém?
Hülye barom! Igazi barom vagy!
Senki sem hibáztat téged!
Jól van. Vegyél nagy levegőt, oké?
Idézd fel magadban, hogy gyerekként mennyire élvezted!
És lélegezz!
Lélegezz! Nyugodj meg!
Minden rendben.
Nem rohanunk, rendben? Nyugodj meg!
Jól van.
Teljesítve.
Gyerünk! És indulj!
Egy, kettő.
Bírod még?
Egy, kettő!
Jól vagy?
Egy, kettő!
Jól van, félre!
Egy, kettő, három, négy...
Sikerült!
- Teljesítve. - Menjünk!
És indulj!
Egy, kettő! Gyorsan!
Egy, kettő!
Mindjárt megvan!
Egy, kettő!
- Sikerült! - Szép volt!
A következő játékosok estek ki:
135-ös, 239-es,
263-as, 415-ös...
Francba! Túl sokan élték túl.
Hé!
- Szerinted hányan vannak még? - Mi?
Szerinted hány csótány maradt még?
Úgy kétszáz.
Honnan tudod? Mi vagy te, valami droid?
- Menj, számold össze őket! - Most?
Oké.
Miért küldöd el számolni? Hülye vagy?
A maszkosok hamarosan úgyis megmondják.
- Kussolj, ribanc! - Elég!
- Mi is a neved? - Min-su.
Mennyi idős vagy?
Huszonhét.
Tehát '97-es vagy. Akkor miért kezeled úgy, mintha a főnököd lenne?
Egyidős veled.
- Nam-su, ugye? - Nam-gyu.
- Ja, Nam-gyu. Jól mondom? - Igen.
Veled egykorú. Légy vele rendes!
Így egy csapatként funkcionálhatunk. Oké?
- Te hány éves vagy? - 1998-ban születtem.
- Te? - 1996-ban.
Akkor ez eldőlt.
Gyeong-su a legfiatalabb, ti egykorúak vagytok, te idősebb vagy.
Legyél vele tisztelettudó, mert idősebb!
Jól hallottad.
Hyun-ju!
Kérdezhetek valamit?
Tessék!
Honnan tudtad, hogy sikerülni fog, ha megfordítom a ttakcsit?
Gyerekkoromban sokat ttakcsiztam a barátaimmal.
És ez volt a titkos trükköm.
Én is kérdezhetek tőled valamit?
Tessék!
Amikor a csegicshagi jött, hogyhogy nem akartad, hogy nézzünk közben?
Hát, én...
Csak nem szégyellős vagy?
Nem erről van szó.
Csak még nem vagyok kész.
Hogy érted?
Anya, ne kérdezősködj! Minden lében kanál vagy.
Semmi gond.
Még vár rám néhány kezelés.
Nem akartam, hogy mindenki engem nézzen.
Milyen kezelések?
Szóval így szerezted azt is, ott?
Persze! Tudtam én, hogy túl nagy egy...
Anya, kérlek! Nagyon sajnálom.
Nofene! Még vannak túlélők?
Ez a holdkóros csapata.
A mindenit! Így jóval kisebb lesz a pénznyeremény.
- A kisasszonynak is sikerült! - Kinek?
Annak a fiatal lánynak.
Mintha nem örülnének nekünk.
Annak a hölgynek vajból van a szíve.
Hiányzik az anyám!
Mára vége a munkának.
A katonák, kérem, fáradjanak a szálláshelyükre!
Azt hittem, valami csúfság leszel, de úgy tűnik, egész csinos arcod van.
Az észak-koreai lányok szépek.
- Mit akartok? Megszegitek a szabályokat. - Szarok a szabályokra.
Ha már nem segítesz, félreállhattál volna.
Ezt jelenteni fogom.
Kinek? A felettesünknek?
Szerinted meddig fog még megvédeni?
Már lemondott rólad.
Akarod, hogy részletesen elmagyarázzam?
Hogy milyen helyzetben vagy?
Francba! Te rohadt komcsi!
Szabdaljam szét az arcodat?
Vagy vágjam le az ujjadat, hogy ne tudj tovább lövöldözni?
Utolsó figyelmeztetés.
Ha megint akadályozol minket,
levágom az összes ujjadat, és belevetem őket a hamvasztóba.
És el is játszadozunk veled.
Elnézést kérek a történtekért.
- Semmi baj. - Szóra sem érdemes!
Ha te nem segítesz, nem sikerült volna az ötödik érintés.
Jól érzed magad, 222-es?
Igen.
Köszönöm, hogy bevettetek a csapatba.
Az első próbálkozásra megnyerte a ttakcsis kört!
Nem volt semmi.
Ráadásul várandósan.
Szerencsénk, hogy hozzánk csatlakozott.
Na és a kőhajítás? Magának is elsőre összejött!
Ráadásul alulról dobta. Bumm!
Tisztára, mint Kim Byung-hyun!
Te beszélsz? Mégis mennyit gonggiztál?
Alig tudtam követni! Mintha filmet néztem volna.
Én voltam az egyetlen fiú.
Csak otthon játszhattam, a nővéreimmel.
És mégis hagyták, hogy jelentkezz a seregbe?
Apám ragaszkodott hozzá. Hogy igazi férfi legyek.
A vietnami háborúban is harcolt.
- Derék ember lehetett. - Ja.
- Ő is tengerészgyalogos volt? - Igen, hát... Megbocsát egy pillanatra?
Emberek! Szerintem bemutatkozhatnánk tisztességesen.
Én még mindig nem tudom az önök nevét, uraim. És a tiédet sem.
Kezdem én. Kang Dae-ho vagyok.
A Dae-ho nagy tigrist jelent.
Nagy tigris! Szuper név.
Én Park Jung-bae vagyok.
„Becsületes” és „kétszer”. Hogy kétszer olyan becsületes legyek!
Én Kim Jun-hee vagyok.
De nem tudom, hogy mit jelent.
Jun-hee! Ha kijutsz innen, egyből keress fel egy orvost!
Ilyen izgalmak után nem árt egy vizsgálat.
Rendben.
Én Oh Young-il vagyok.
- Young-il? - Igen.
Nullát és egyest jelent, és ez a számom.
- Könnyű megjegyezni. - Nahát! A neved passzol a számhoz.
Gi-hun!
Mi a vezetékneved?
- Seong Gi-hunnak hívnak. - Értem.
- Seong. - Szó szerint vezetéknevet jelent.
Gratulálok, önök túlélték a második játékot!
Íme, a második játék eredményei!
JÁTÉKOSOK SZÁMA NYEREMÉNY PER FŐ
A második játékban 110 játékos esett ki.
Eddig 20,1 milliárd von gyűlt össze.
Mivel még 255 játékos maradt,
jelen állás szerint fejenként 78 823 530 vont kapnának.
Várjunk! Mi?
Még mindig 100 millió alatt vagyunk? Ez még 80 sincs!
Csak 110-en haltak meg? Komolyan?
Jól számoltak?
Ennyi? Hiszen csomó mindenkit lelőttek!
- Ennél több volt! - Számolják újra!
A francba! Ennyiért hagytam ott kis híján a fogamat már kétszer is?
Akkor inkább pénzért összeveretem magam valakivel!
Teljesen érthető a csalódottságuk.
Részünkről azonban nincs akadálya annak, hogy továbbra is próbálkozzanak.
Most szavazhatnak azzal kapcsolatosan, hogy akarják-e folytatni a játékot.
Hogy folytatják-e a nagyobb nyeremény reményében,
vagy abbahagyják most,
kizárólag az önök döntésétől függ.
Kérem, nyugodtan éljenek a demokratikus választás lehetőségével!
- Yong-sik! - Igen?
Ha ma hazamegyünk,
együnk kimcshis ragut. Jó érett kimcshiből.
Jó sok sertéshússal, ugye?
Egyből meg is éheztem.
Szerintem nem véletlen egybeesés, hogy itt találkoztunk.
Ha kijutunk innen, szívesen látnálak titeket az otthonunkban!
Sütünk egy kis dagadót.
Nem bánná?
Dehogy, örülnék neki!
Kis helyen lakunk, de négy ember kényelmesen ehet nálunk!
Még akár ott is alhattok!
Hyun-ju kisasszony! Te is jönnél?
Egyébként merre laktok?
Mi Bongcheon-dongban.
Tényleg? Én Sillim-dongban.
Akkor szinte szomszédok vagyunk!
És te, Hyun-ju? Szöuli vagy?
Gwangmyeongi.
Ó! Busszal az is csak 30 perc!
Milyen közel lakunk egymáshoz!
Különleges kötelék lehet közöttünk. Ez hihetetlen!
Ne aggódj! Most már én is meg akarok állni.
A feleségem mellett van a helyem, a kórházban.
Nyugalom! Ezúttal ki fogunk jutni.
A fenébe!
Egy tengerészgyalogos tudja, mikor kell visszavonulni. Igaz, testvérem?
Igaz. Ahogy mondod.
A tengerészgyalogosok sem legyőzhetetlenek. Haza kéne mennünk.
Vessünk véget a játéknak!
Ha kijutunk innen, segítek nektek.
Kérlek, szavazzatok a befejezésre!
Emberek! Álljunk össze még egyszer!
Egy, két, há'! Győzelem mindenáron!
A szavazást ezúttal a 001-es játékossal kezdjük.
001-es! Kérem, szavazzon!
006-os játékos!
007-es játékos!
- Elnézést! - Yong-sik!
Ne csinálj meggondolatlanságot!
Ha összeadjuk, amink van, több mint 150 milliónk lesz.
Kifizetjük az adósságodat,
a maradékból pedig nyithatnánk egy kis boltot. Jó?
Igyekezz már! Szertartást végzel?
Hallgass!
Ne árulj el minket!
- Amikor szavazol. - 048-as!
Mind egyetértettünk, hogy játszunk még egy kört, oké?
125-ös játékos!
126-os játékos!
Elnézést!
- Emberek! - Mind megőrültek?
Ennyi haláleset után is folytatni akarják?
Mi a garancia, hogy nem maguk jönnek?
Abba kell hagynunk! Ha folytatjuk, mind meghalunk!
Térjenek észhez, távozzanak ennyi pénzzel!
Életben kell maradniuk ahhoz, hogy elkölthessék!
Maga szerint 70 millió mégis mire elég?
Nem tudom, mekkora a tartozása, de a többségnek
ez még az adóssága 10%-át sem fedezi!
Jól mondom?
Számunkra nincs jövő! Ennyi pénzzel nem vagyunk előrébb!
- Igen, jól beszél! - Így van!
Ennyi pénzzel én nem húznám sokáig.
Az első játék után 25 milliónál tartottunk,
most már viszont 78 milliónál.
Egyetlen játék után megháromszorozódott az összeg!
Ha játszunk még egy kört,
akár fejenként 240 millió is ütheti a markunkat!
De én ezt nem bírom tovább.
Kérem.
Kérem, hagyjanak elmenni!
Én nagyon...
Nagyon szeretnék hazamenni.
Nem akarok meghalni!
Ide hallgass!
Te még fiatal vagy. Neked még van esélyed változtatni.
De nekem nincs.
Kérem!
A családomnak és nekem nincs jövőm.
Csődbe mentem, és több mint 500 milliós a tartozásom.
Ennek legalább a felét össze kell itt kaparnom,
hogy legalább a nulláról induljak.
És ha meghal?
Ha itt hal meg, a családja még a holttestét sem kapja meg!
Akkor pedig magára és a családjára sem vár semmilyen jövő!
- Nem érti? - Ne parázzatok már!
Ttakcsi, piros lámpa, zöld lámpa, pörgettyű!
Ezek nem valami nehéz játékok.
Nézzétek!
Még 255-en vagyunk. Több mint a játékosok fele életben van.
Ha már idáig eljutottunk, menjünk még egy kört!
Igaza van, fiatalember!
Így van!
Eddig jól játszottunk, és sokan életben maradtunk!
Szóval játsszunk még egy kört!
Csak még egyet, aztán végeztünk. Játsszunk még egy kört!
Igen, játsszunk még egy kört!
Még egy kör!
- Még egy kör! - Még egy kör!
Az eredmény: 139-en szavaztak az O-ra, 116-an pedig az X-re.
A többségi szavazás alapján holnap a harmadik játékkal folytatjuk.
Köszönöm!
Köszönöm.
Figyelj!
Te nem félsz?
Mitől?
A játék folytatásától.
De.
Akkor miért akarod folytatni?
Azért, mert ha most elmennék innen, még félelmetesebb dolgok várnának rám.
De ne adj a véleményemre!
Fiatalabb vagyok, de ne mondd el nekik!
Anya!
Haragszol?
Ne anyázz itt nekem, te marha!
Anya! Sajnálom, de még nem mehetek haza.
Miről beszélsz?
Van még egy kis adósságom.
Mennyi?
Körülbelül 100 millió.
Uzsorásoktól is kértem kölcsön.
Ha jövő hónapban nem fizetem vissza,
nagy bajban leszek.
Azt mondták, hogy kiveszik és eladják a szememet, a májamat és a vesémet.
Képesek is lennének rá.
Ezért nem mehetek még haza.
Csak még egy kör!
Ígérem, hogy utána jól szavazok.
Még egy kör, és aztán egyenesbe jövök.
És mindent újrakezdünk. Jó?
Yong-sik! „Még egy kör”?
„Újrakezdés”?
És ha azt az egyikünk már nem fogja megérni?
Tudom én,
hogy neked már nincs szükséged rám.
De ha veled történne valami...
nekem már akkor sem lenne miért élnem, ha kijutnék innen.
Miért mondasz ilyeneket?
Együtt fogunk nyerni, mindketten túléljük!
Testvér!
Jung-bae testvér!
Öcsém...
Hé, gyere vissza közénk!
- Nem, nekem jó itt. - Ugyan már!
- De... Hé! - Jól van.
Akkor miért nem mentél messzebb?
Csak ülsz ott, mint egy rakás szerencsétlenség!
Sajnálom.
Jun-hee, Young-il! Sajnálom.
Gi-hun, sajnálom.
Kölcsön kellett kérnem, és a hitelezők a volt nejemet és a gyereket zaklatják.
De ha játszom még egy kört, akkor szerintem sikerül törlesztenem.
- Szóval... - Jung-bae!
Ezt pont tőled nem vártuk volna.
Nem vagy kétszer olyan becsületes.
De az eredményeket elnézve hiába szavaztál volna az X-re,
akkor is leszavaznak minket.
Ugye? Szóval nem csak az én hibám!
Ami azt illeti,
én megértem, hogy miért tetted.
Ennyi pénz nekem sem elég, szóval amikor ott álltam,
én is haboztam egy kicsit.
- Tényleg? - Mondom, megértem.
Kösz, hogy megértitek!
De részben azért így szavaztam, mert magabiztos vagyok.
Elvégre nagyon jó csapat vagyunk, nem?
Ha megint együttműködünk, biztos nem lesz gond! Jun-hee!
- Ha túléljük a következő játékot... - A következőt?
A következő játékban
lehet, hogy meg kell ölnünk egymást.
Gi-hun, azért ne ess túlzásba!
Már úgysem tehetünk semmit. Legalább maradjunk optimisták!
Együnk, szedjük össze magunkat, és tegyünk meg minden tőlünk telhetőt!
Tessék, Jun-hee! Itt az enyém is. Még egy kört bírj ki!
- Nem, köszönöm. - Fogd csak!
Úgysem iszom tehéntejet.
Köszönöm!
Itt az én cipóm is. Úgysem érdemlem meg, hogy egyek.
Akkor megkapom a tejedet?
Nem én voltam az egyetlen!
Nézd csak! Látod? Nem egyedül én szavaztam arra, hogy...
Hyun-ju, miért csináltad?
Megbeszéltük, hogy vendégül látlak. Akkor meg miért gondoltad meg magad?
Kétlem, hogy neked is szerencsejáték-tartozásod van.
A műtét miatt csináltad? Ilyen sokba kerül?
Nem kell elmondanod, ha nem akarod.
A saját fiammal sem bírok,
hát ki vagyok én, hogy bármit is számonkérjek rajtad?
Én...
Minden rendben volt, amíg titkolóztam.
Voltak ugyan, akik furcsán néztek rám,
de soha nem volt belőle gond.
Viszont...
amikor elmondtam, hogy nőként akarok élni,
és megkezdtem a tranzíciót,
minden megváltozott.
Anyám sokat sírt.
Apám többé nem szólt hozzám.
Kirúgtak a munkahelyemről, és elvesztettem a barátaimat.
Még nem értem az eljárások végére,
de nem volt állásom, így egyre nőtt az adósságom.
Noha végre felszabadultam,
az életem...
sokkal nehezebb lett.
Jaj, kedvesem!
És korábban
mivel foglalkoztál?
Katona voltam.
És ha itt elég pénzhez jutsz, mi lesz?
Van már terved?
Szerintem Thaiföldre költözöm.
Thaiföldre?
Csak még egy kört szeretnék játszani. Ha elég pénzt nyerek...
ott fejezem be az eljárást, és veszek egy kis házat.
Ott akarok új életet kezdeni.
Jártam már Thaiföldön.
Ott sok Hyun-júhoz hasonló ember él.
Még a nők többségénél is dögösebbek és szebbek,
és mindenhol látni őket. Nem igaz?
De. Én is hallottam már a szépségükről.
Te is gyönyörű vagy.
Nem biztos, hogy a „gyönyörű” a megfelelő kifejezés,
de az eddig látottak alapján...
szerintem rendben vagy.
Most konkrétan lerondáztad.
Hékás!
Te kis áruló!
Hogy bírsz pisálni ilyen körülmények között?
Fejezd be! Nehogy húgyúti fertőzést kapj!
Komolyan ki akartál szállni?
Mit ér az ember 70 millióval?
Abból még engem sem tudsz kifizetni.
És a törlesztésen felül
még a lelki sérüléseimért is kárpótolnod kell.
Hányszor mondjam még el?
Igenis felment a kripto ára. A te hibád, hogy nem adtad el időben.
És én döntöm el, mikor akarok elmenni.
Még van bőr a képeden?
Mi lenne, ha letépném a száját?
Te döntöd el?
- Még mit nem! - Az istenit!
Amíg nem kárpótolsz, a csicskám vagy. A rabszolgám.
Szóval egészen a legvégéig kell játszanod.
Aztán ki tudja? Lehet, hogy egymagad húzod be a főnyereményt.
És akkor visszakapom a pénzem
Te meg újra boldogan élhetsz
Ha egymagam húznám be, te halott lennél.
Egy halottnak minek perkálnék?
Hogy tudod észben tartani a szövegedet?
Ja, sehogy! A műsor döntőjében is elfelejtetted.
Te rohadék! Meg akarsz halni?
Nem is ettem! Akkor mitől...
Figyelni foglak.
Még mindig zaklatnak?
Ha nem hagyják abba, szólj csak nekünk!
Boldogulok.
Tíz perc múlva lámpaoltás.
- Kérem, készülődjenek a lefekvéshez! - Add azt ide!
Bújj be alá!
Tényleg szükséges ez?
Én nem akarok a földön aludni.
Amint lekapcsolják a lámpát, valaki ránk támadhat.
Tessék? Kicsoda?
Az összeg akkor is nő, ha megöljük egymást.
Direkt így találták ki.
Gi-hun, szerintem túlzásba esel.
Még ha ez így is van, ki tenne ilyet?
Az előző játék során
több tucat embert öltek meg éjszaka.
Ezen a helyen!
Nem is gondolnátok,
hogy mit vált ki az emberekből...
ez a hely.
Jól van. Ezek szerint nem tudtam, hogy miről beszélek.
Bocsánat.
Lámpaoltás után felváltva őrködünk.
Én kezdem.
Beszéljétek meg a sorrendet!
Hová mész?
A mosdóba.
Folyton ki kell menned az éjszaka közepén.
Kísérjelek el?
Nem kell. Mi dolgod lenne neked a női mosdóban?
Megleszel egyedül?
Én egy kicsit tartok
ezektől az emberektől.
Ezt nézd!
- Hűha! Hát ez meg... - Ide hallgass!
Ezt a pinjót a nagyanyádtól kaptam.
Betettem, hátha meg kell védenem magam.
Ha valaki belém köt, akkor én bizony...
Ejha!
Elvégre Jang Geum-ja vagy, aki túlélte a koreai háborút.
Minden elismerésem!
Gi-hun!
Ki kell mennem a mosdóba.
Túl veszélyes egyedül.
Menjünk együtt!
Ki kell mennünk a mosdóba.
Nem. Jelenleg tilos kijönniük!
Kérem.
Nem érzem jól magam.
Nem. Jelenleg tilos kijönniük!
Nézze!
Háromszög úr!
Tudom, hogy maszkot visel, de alatta maga is csak ember, nem igaz?
A való világban talán magának is van egy lánytestvére.
Az anyja talán olyan, mint én.
Amikor a nőknek használniuk kell a mosdót,
tudhatná, hogy nem tartozik magára, miért.
Ha ezt nem hajlandó megérteni,
az nagyon embertelen dolog lenne magától. Szóval legyen szíve!
Ide hallgasson!
Hatvanon túl már vizelettartási problémáim vannak.
Alapesetben lenne nálam pelenka,
de ide semmit sem hozhattam magammal.
Tényleg azt akarja, hogy bevizeljek?
Képzelje el, hogyha az anyja lennék, Háromszög úr!
Az anyjával nem tenne ilyet!
A fiam adóssága miatt jöttem ide.
Legalább hadd pisiljek akkor, amikor akarok!
Mit tettem előző életemben, amivel kiérdemeltem ezt a...
Köszönöm szépen!
Én is jöhetek?
Hogyne, természetesen! Ő is nő. Hyun-júnak hívják.
Hogyne jöhetnél. Gyere csak!
Gyere gyorsan!
Köszönjük, Háromszög úr!
Kapaszkodj belém, ha segítség kell!
Menni fog.
Kár, hogy ilyen állapotban kell itt lenned. A szüleid biztos aggódnak.
Nem aggódnak.
Nincsenek szüleim.
Ide hallgass!
Ha segítségre van szükséged, szólj csak bátran!
Boldogulok.
Várjon!
Mi az, beteg?
Terhes.
És szerintem nemsokára szülni fog.
Gi-hun, ébren vagyok.
Aludnod kéne. Átveszem.
Nem vagyok annyira fáradt.
Aludj még!
Sajnálom.
Szóra sem érdemes.
Nem a te hibád volt.
Nem erről beszélek.
Sajnálom, hogy nem adtam kölcsön, amikor eljöttél a kocsmámba.
Ha akkor segítettem volna valahogy, anyád talán még mindig élne.
De én is teljesen le voltam égve.
Tudom.
És sosem nehezteltem miatta.
Ezért jöttél ide először? Hogy teljen anyád kezelésére?
De akkor meg minek jöttél vissza?
A helyedben én mindent magam mögött hagytam volna,
hogy új életet kezdjek.
Ha...
a szemed láttára halnék meg...
és te
vinnéd el a pénzt,
hogy éreznéd magad?
Ne mondj ilyeneket! Együtt ki fogunk jutni.
Ezért jöttem vissza.
Hogy mindenki kijusson.
Hogy véget vessek a játéknak.
De...
most már semmit sem tudok.
Nem tudom, mit tehetnék még.
Keresztülhúztam a számításaidat, amikor az O-ra nyomtam.
Mondtam, hogy nem a te hibád.
Hé, emlékszel, amikor sztrájkoltunk?
Elfoglaltuk a gyárat, és a vezetőség azt mondta, jöjjünk ki.
Azt mondták, hogy aki önként kijön,
az megússza, és több végkielégítést kap.
Hogy is felejthetném el?
Amikor én őrködtem, ki akartam menni. Tudod, miért nem tettem?
Azért, mert mellettem aludtál,
és beszéltél álmodban.
„Anya, éhes vagyok. Adj ennem!”
Álmodban csorogtak a könnyeid.
Sírtam álmomban?
És enni akartam?
Szóval miattam maradtál?
Igen. Ahogy elnéztelek, arra gondoltam:
„Ez a szegény kis szerencsétlen! Ha felébred, és hűlt helyemet találja,
még csak ki sem fog menni a mosdóba, amikor bőgni kezd.”
Tudtam, hogy nem hagyhatlak faképnél.
- Összevissza kamuzol! - Dehogy, anyád életére esküszöm!
Az enyém életére? Esküdj a tiédre!
Hagyjuk! Igazat mondok.
Kirúgtak, és itt kötöttem ki, amiért akkor maradtam.
Mindig minden rosszért engem okolsz!
A lovi meg a befuccsolt üzleted is az én hibám volt!
Mi még? A házasságod?
Nem, azt én akartam. Viszont miattad váltam el.
Én váltam el miattad!
Mert folyton elrángattál inni!
És te vittél el a lóversenyekre is!
Jól van. Ne kiabálj!
Na, végre rád ismerek, Seong Gi-hun!
Eddig nem is voltál önmagad.
Gi-hun!
A következő játék után húzzunk el innen, rendben?
Igyunk egy kis szodzsút!
De te hívsz meg.
Senki sem változik.
Seong Gi-hun, Ssangmun-dong legnagyobb smucigja.
A legnagyobb.
A smucigkirály.
„Ssangmung-dong smucigja.” A régi szép idők!
Még mindig bent van?
Igen.
Hahó!
Jól vagy?
Minden rendben?
Valami baj van?
Jaj nekem! Mi a baj?
Rosszul vagy?
Fáj a hasad?
Jaj, ne! Biztos jön a baba.
Figyelj! Mondd el, hogy mit érzel!
Félek.
Semmi baj.
Minden rendben lesz.
Veled és a babáddal is minden rendben lesz.
Nem kell félni.
Kettes csapat! Csak óvatosan!
Ha bármi gyanúsat észleltek, jelentkezzetek!
Igen, uram!
Park kapitány!
Minden jót!
A kettes csapat északra tart.
Mi meg délnyugat felé.
Rendben.
Négy napunk maradt megtalálni.
Ne aggódj!
Ko kapitány helyi. Úgy ismeri a környéket, mint a tenyerét.
És van egy hétre elegendő üzemanyagunk és ételünk.
- Szóval próbálkozzunk! - Jól van.
Szodzsu is van a hajón?
Este ezzel fogok halat fogni. Beirdalhatnád nekünk.
Hová gondolsz? Hogy horgászni megyünk?
Amíg meg nem találjuk azt a szigetet, nem lankadhat a figyelmünk.
Sötétedés után úgysincs mit csinálni.
Mivel töltsük az éjszakát?
Vagy te majd énekelsz és táncolsz nekünk?
Jól van. Indulás!
Az a csapat, amelyik megtalálja, bónuszt is kap! Sok sikert!
- Menjünk! - Sok szerencsét!
A harmadik játék rövidesen kezdetét veszi.
A játékosok, kérem, keljenek ki az ágyból, és készüljenek fel!
Ismétlem.
A harmadik játék rövidesen kezdetét veszi.
A játékosok, kérem, keljenek ki az ágyból, és készüljenek fel!
Hé, tesó! Én is kaphatok egyet?
Neked nem ajánlom.
Elég egy szem, és örökre megbuggyansz.
Ha kijutsz innen, ezekkel soha többé ne állj le!
Akkor te miért szövetkeztél velük?
Mert az ilyen barmokkal egyszerűbb bánni.
Na és velem?
Velem miért álltál össze?
Azért...
mert te nem vernél át.
Mindenesetre én kiszállok, amint elérjük a 200 milliót.
Nem ismerem a háttered, de légy majd észnél!
Itt nem húznád sokáig.
Minden katona menjen a kijelölt helyére!
- Hűha! - Igen!
Young-mi!
Bocsánatot kérek.
Semmi baj.
Még az is lehet, hogy nyerünk, és együtt megyünk haza innen.
Üdvözöljük önöket a harmadik játékban!
A harmadik játék a vegyülő.
Ismétlem.
A harmadik játék a vegyülő.
Hé! Vegyülnünk kell!
Hát nem hangzik tök jól?
Minden játékosnak fel kell állnia a középen lévő platformra.
A játék kezdetén a platform forogni kezd, kisvártatva pedig elhangzik egy szám.
A játékosoknak 30 másodpercük van, hogy akkora csoportot alkossanak,
bemenjenek a megfelelő szobába, és bezárják az ajtót.
Ezt játsszuk? Mint az osztálykirándulásokon?
- Ott egymásba kellett karolni. - Most viszont bemegyünk egy szobába.
Ismerem ezt a játékot.
Hogyan álljunk neki? Van megfelelő stratégia?
Ha négyet mondanak, maradjunk együtt!
Ha kettőt, akkor álljunk párba!
Ha ötnél nagyobb, akkor másokat is kell majd szereznünk.
De mi lesz, ha ötnél kisebb?
Mondjuk, három vagy négy?
Majd menet közben kitaláljuk.
Akármi lesz is, ne essünk pánikba! Csak nyugodtan!
Bízzunk egymásban!
Együtt ki fogunk jutni. Na!
- Egy, két, há'! - Győzelem mindenáron!
Kezdődjön a játék!
Körbe-körbe
Menjünk körbe-körbe, és táncoljunk!
Énekelünk és tapsolunk
Lalalala, egy jót táncolunk
Csingilingiling
Kéz a kézben járunk
És jókedvűen ugrálunk
A feliratot fordította: Dittrich-Varga Fruzsina