Prevod i obrada: novy78 (Novica Kontić)
Moram kući da se presvučem. - Nemoj ići.
Otišla sam.
Pet minuta. Samo još pet minuta...
Znaju da si ovde.
Nemoj opet da zaspiš. - Neću.
Dobro jutro. -'Jutro.
- K A D A P A D N E M R A K - ( F I L O Z O F I )
Znaš li šta je Šekspir rekao o tačnosti?
"Bolje je tri sata poraniti nego jedan minut zakasniti".
Ruka mi je stigla na vreme.
Stigli smo do samog kraja.
Učinio sam svoj deo posla, sada je došlo vreme da sami razmišljate.
Vreme je da uspete ili propadnete. - Još uvek branite Aristotela, g. Zimit?
Gore ili dole, nula ili jedan, pravi ili lažni, uspeh ili propast.
Rob ste binarne logike. - A šta je logika?
Doktrina razuma. - Ili još preciznije?
Sposobnost za donošenje vrednosnih sudova na osnovu striktnih principa razuma.
Logika...
Nakon 10 hiljada godina ljudskog iskustva i dalje najbolje pomaže da pregurate dan.
Ali i dalje ne pomaže mnogo tokom noći.
Da... pročitao sam sjajnu rečenicu sinoć u krevetu. Moram da je podelim.
"Filozofija je za stvarni život ono što je masturbacija za seks".
Barem čitaš nešto. - To povlači zanimljivo pitanje,
da li filozofija može da se primeni na svakodnevni život.
Mislite li da i ljudi koji je nikada nisu izučavali mogu proći dobro u životu?
Baš me boli briga kako većina ljudi prolazi u životu.
Uostalom, po kome pojam "dobro proći" čini definiciju smisla postojanja?
I kada već spominjemo tu "većinu ljudi",
"Većina ljudi" besciljno luta gledajući samo šta će staviti u usta.
"Većina ljudi" imaju kašu umesto mozga i nikakvu nadu za
rešavanjem složenih problema s kojima se odrasli ljudi suočavaju.
"Većina ljudi" se, pre nego što napune 40 g. pretvore u brbljive tupadžije.
Barem iznutra.
Na svu sreću, vi niste ta "većina ljudi".
Tako da vi imate šansu da pročistite put kroz prljavštinu
ovog sveta i gledate dalje ka dubinskoj suštini stvari.
Zato smo proteklih godinu dana jačali vaš um
istim onim alatkama koje su koristili najveći umovi čovečanstva.
Dekart, Njutn, Vitgenštajn... Da istražimo i zamislimo
ono što ne možemo istražiti u fizičkom okruženju.
Jeste li raspoloženi za predstavljanje vaših omiljenih misaonih eksperimenata?
Teorema o majmunu i večnosti? - Teorema o majmunu i večnosti,
klasičan način da proniknete u koncept večnosti.
Koja je tako beskonačna da, ako stavite majmuna za mašinu za kucanje,
i pustite ga da nabada po njoj večno, na kraju će gotovo sigurno,
potpuno nasumice otkucati čitav komad "Hamleta". - Identično originalu.
Šanse su gotovo nikakve da će potrefiti prava slova po datom redosledu ali,
posmatrano kroz večnost, bez granica u vremenu, za svaki događaj postoji
matematička verovatnoća da se zaista i dogodi.
Još neko? - Može "tramvaj dilema"?
Tramvaj koji je van kontrole se približava mestu gde je petoro ljudi zavezano za šine.
Ali, možete da povučete polugu kako bi tramvaj skrenuo na drugi kolosek
gde će samo jedna osoba da nastrada.
Hoćete li učiniti to? - Ako si utilitarista, možeš reći
da si dobro postupio tako što si učinio da nastrada samo jedna osoba umesto pet.
A šta ako je situacija malo drugačija?
Ovog puta nema poluge kojom biste promenili kolosek ali,
pokraj šina stoji gojazan čovek i izračunali
ste da teži dovoljno da skrene tramvaj.
Da li biste ga gurnuli? - Apsolutno ne.
U čemu je razlika? Svejedno žrtvuješ jednog kako bi spasila njih pet.
Pogrešno je u oba slučaja.
Ne dozvolite da vas aritmetika zavara. U oba slučaja se radi o ubistvu.
Još neko? - Paradoks "blaženog neznanja".
Visite sa najviše zgrade u Džakarti.
300 metara ste udaljeni od smrti. Zovete svoja 3 najbolja prijatelja u pomoć.
Dotrče vam u pomoć, ali se boje da će, ako vas pokušaju povući i sami možda pasti.
Zato se povlače unazad.
Padate.
I ostajete živi.
Ali, poželite da niste ni testrirali prijatelje,
jer sada znate da ne možete računati na njih po pitanju života i smrti.
Zar nije bilo bolje ostati u neznanju u vezi njih i tako ih zadržali?
Ja bih izabrao istinu. Otkrio bih pravo stanje i nastavio dalje.
Pronašao bih druge prijatelje. - I možda pao s neke druge zgrade.
Dobra vest je da, iako će svako otići svojim putem,
niko odavde neće izaći bez potrebnih veština da uspe u životu.
Svi ste dovoljno dobro opremljeni da nastavite sa školovanjem i postanete srećni
i energični članovi postindustrijskog društva 21-og veka.
S druge strane, šta ako bi takvo društvo prestalo da postoji?
Šta ako vaše veštine ne bi imale značaj kakav očekujete,
a vaša očekivanja potpuno izgube značaj?
Znam da je teško zamisliti da sve ono na čemu ste gradili svoje planove nestane
u jednom dahu, ali to se već događalo kroz istoriju i može se dogoditi opet.
Pretpostavimo da se stvari mogu promeniti.
Predlažem vam poslednji misaoni eksperiment.
Poslednji misaoni eksperiment za naše poslednje zajedničko druženje.
Nešto izazovno i "sočno".
Hajde da zamislimo globalnu kataklizmu.
I da vidimo kako je preživeti.
Poslednji dan školske godine treba da je opušten za nas seniore.
Ovo mi ne zvuči baš opušteno.
Poslednji dan godine je ipak dan kada mogu i da obaram seniore.
Ili makar da vam "snizim ocenu zbog neučestvovanja u nastavi", kako Statut kaže.
O kojoj vrsti kataklizme je reč?
Prodor gama zraka, pandemija, erupcija super-vulkana,
poremećaj Zemljine rotacije, ustanak robota? - Strpi se Čips, doći ćemo i do toga.
Je li biološka, geološka, termo-nuklearna, meteorološka?
Idemo staromodno, neka bude atomska.
Spremni?
Priprema, pozor...
Uključite mozak.
Definitivno je u pitanju radijacija i putuje ka nama.
Oprostite, otkud mi u Prambananu? - Na izletu smo.
Slušajte me, moraćemo da se sklonimo u ovaj armirani bunker.
Uviđate problem?
Nas je 21, a bunker je predviđen za 10 osoba.
Delićemo krevete i štedećemo na zalihama.
Neće moći. A evo i zašto.
Ne možete deliti kiseonik. Svaki kubni centimetar vazduha za disanje,
nakon što se spoljna vrata zatvore, potiče iz ovih komprimovanih kontejnera.
Ovo mesto je izgrađeno tako da 10 ljudi u njemu prežive godinu dana.
Samo jedna osoba više značiće smrt usled nedostatka kiseonika.
Ako pokušate da ugurate još nekoga, svi ćete se pogušiti.
Temperatura na tačkama udara je oko 10 miliona stepeni.
Imamo oko sat vremena pre nego što vetar ovde donese radijaciju.
Suočeni smo s radijacijom globalnih razmera.
Da bismo preživeli, moramo izdržati 4 godine u tom bunkeru,
koji je snabdeven generatorom i gorivom za taj period.
Sami ćete morati odlučiti ko je vredan tih resursa.
Uzmimo da ima oko 1000 ovakvih bunkera širom sveta, puta 10 osoba po bunkeru,
to mu dođe 10 hiljada ljudi čiji geni će poslužiti za opstanak ljudske rase.
Oprostite, kažete da treba da biramo ko ulazi u bunker a ko ostaje napolju da umre?
Ako je tako, ja neću učestvovati. - Ipak moraš.
Neću. To je odvratno.
Ovo liči na one pseudo-naučne eksperimente kakve su nacisti sprovodili 1939. godine.
Ovo nisu genetski eksperimenti. Cilj nije poboljšati ljudsku rasu nego je spasiti.
Zato se moramo povinovati razumu, koliko god da bolelo. - Odbijam.
Onda će nas biti 20 umesto 21, na 10 mesta.
Kada vrele radioaktivne čestice počnu da padaju i da vam prže kožu,
a organi počnu da otkazuju usled trovanja radijacijom,
pokušajte da ne vrištite.
Onda, ipak učestvujem. - Oprostite, ali... ovo nije za mene.
Što se tiče 10 plus kao ocene na kraju semestra,
može se reći da je više nego retka... kao neka vrsta mita.
A 10 plus iz filozofije... tako nešto se nikada nije desilo u istoriji ovog odseka.
Tako da te moram pitati, kakav je osećaj znati da si mogla biti prva,
samo da nisi izašla kroz ta vrata?
Mito mi nije baš omiljeni vid pregovaranja. - A saosećajnost?
Recimo da će, ukoliko ti odeš, neko drugi ispaštati.
Razlika između 10 i 10 plus sigurno neće promeniti tvoj život,
a šta je sa... Džejmsom, na primer?
Ako mu ocena padne sa 9- na 8+, to može pokvariti planove za upis na "Kornel".
Rizikovali bi izbijanje skandala da me zadržite ovde? - Ja sam racionalista.
Znam da mi je potrebno da najbolji studenti ostanu na času,
ako želim da misaoni eksperiment postigne zacrtani cilj.
Ovo je baš nepristojan rastanak. Bolje da ste nas počastili kolačima.
Meni ovaj nuklearni holokaust nije problem. - To je pravi duh.
Mi predstavljamo pionire razuma. Učenjaci i filozofi.
Onda, ovako ćemo...
Nasumice ćete birati kartice iz ove kutije. Na svakoj od njih je napisana profesija.
Na osnovu tih profesija, vaše kolege će odlučivati koliko ste dragoceni drugima.
Džejms je poslednji ušao u učionicu pa zato njega prvog uvodim u eksperiment.
Učiniću te tačnim, na ovaj ili onaj način. - Nije li tačnost vrlina samaca?
Onda, ko smo? Džejms?
Uzgajivač organske hrane. - Inženjer gradnje.
Agent za nekretnine. - Stolar.
Operska pevačica. - Investicioni menadžer.
Harfista. - Astronaut.
Doktor hemije. - Električar.
Aukcionar vina. - Hirurg ortopedije.
Domar. - Modni dizajner. - Sladoledžija.
Zoolog. - Psihoterapeut. - Vojnik.
Američka senatorka. - Pesnik.
Niko ga ne bi izabrao za bunker.
Čime to pesnik može doprineti svetu? Njegove veštine su sada beskorisne.
To ne znači da treba da ga ubijete.
Zar treba da dopustim da mu nuklearni oblak odere kožu?
Zar ne vidiš vremenske prilike?
Misliš li da bi on sedeo na nekom kamenu čekajući da bude spržen?
Ako ne bi glasala za njega da uđe, ubio bi te.
Kako znate to? - Poznati su vam uslovi ovog eksperimenta.
Imate jako malo vremena da odredite ko dobija
mesto u bunkeru. Jedino oruđe vam je logika.
Varijablu predstavljaju vaše veštine, označene na izvučenim karticama.
Sem toga, u misaonom eksperimentu ste isti kao u stvarnom životu.
Džejms, navedi tvoju najbolju osobinu.
To što sam pacifista. - Imamo pacifistu u eksperimentu.
Ako je tesna trka između dvoje ljudi različitog pola, prednost će imati devojke.
Pošto rađanje dece predstavlja najvažniji posao nakon apokalipse.
Ko ste vi u eksperimentu? - Ja sam džoker.
Osoba čije veštine vam nisu poznate.
Morate proceniti da li je vredno zadržati me i da li vam nečim mogu pomoći da preživite.
Zvuči nedosledno. - Onda gledajte na mene kao na nekoga ko diktira pravila.
Ja sam hirurg ortopedije. To je čak bolje i od doktora opšte prakse,
jer sam stručnjak za nameštanje slomljenih kostiju, kojih će sigurno biti mnogo.
Od velikog sam značaja, tako da je teško zamislivo ne pustiti me unutra.
Da li se svi slažu?
Dakle... ja sviram harfu.
Još gore od toga, ti si harfista bez harfe. - Zar se tako vrednuju ljudi?
Po tome imaju li harfu nakon smaka sveta?
Čak i da imaš harfu, sa gledišta očuvanja čovečanstva, sviranje harfe nije bitno.
Onda, ko glasa za to da damo Raselu mesto?
Ko ga jebe.
Zoologija nije veština koja nam je preko potrebna. Znamo šta treba o životinjama.
Stolar je neophodan. Ne možemo bez njega.
Ako ćemo popravljati pokvarenu opremu, očigledno je da nam treba električar.
Ne znam čak ni šta aukcionar vina radi. - Modni dizajner?
Beatris, voleo bih reći "da", ali kako nam tvoje znanje može pomoći da preživimo?
Nelsone, ti si super momak, ali si domar, a to je slabo cenjeno.
Omosede je senatorka. Poznaje zakone i ume da pregovara. Ume da vodi.
Džejms gaji organsku hranu. Bez uzgoja hrane nam nema života.
Biti sladoledžija je divno, zaista jeste, ali ništa više od toga.
Agent za nekretnine u svetu gde više nema kuća za prodaju?
Oduvek sam želela biti astronaut, ali sumnjam da ćemo skoro slati brodove u svemir.
Džek ima doktorat iz hemije. To je od vitalnog značaja u svakom pogledu.
Trebaće nam pomoć na mentalnom planu. Traume će nas pratiti do kraja života.
Investicioni menadžer? To je isto kao da pustimo vampira u bunker.
Inženjer gradnje znači da možemo obnoviti sve. Kuće, mostove, brane...
Čime vojnik može doprineti osim ubijanju ljudi? - Očuvanju mira, naravno.
Operski pevači su neophodni. Za zabavu, opuštanje i inspiraciju.
Za šta nam je g. Zimit koristan? Odgovor je da ne znamo.
Odredio je sebe kao džokera. Previše je rizično.
Mislim da možemo preživeti bez operske pevačice. Bolje da se ne kockamo.
G. Zimit ima neku tajnu veštinu koja može biti od značaja.
Ja bih radije izabrao moguću krupnu dobit, nego sigurnu a sitnu.
Ko je za to da damo g. Zimitu preostalo mesto?
Bićemo zajedno godinu dana. Hajde da odvojimo za sebe pet minuta.
Našla sam ih u potoku. Da ih ponesemo?
Hvala ti što si ostala da me spaseš.
Zašto misliš da sam ostala zbog tebe?
Mislim da si ostala da me spaseš od dobijanja loše ocene.
Ne možeš da živiš bez mene.
Nisu želeli da dožive agoniju usled smrti od radijacije.
Zamolili su me za pomoć.
Ne želim ga u bunkeru sa nama.
Pokušao bih nešto sa hidroponim uzgojem.
Za vreme dok smo u skloništu.
Da pokušam da nam obezbedim sveže vitamine umesto zamrznute hrane.
Ako bi svi mogli da pogledaju okolo i donesu svaku
biljku koju pronađu, to bi bilo veoma korisno.
"Bolje je tri sata poraniti nego jedan minut zakasniti".
Jesu li svi u redu?
Nisam videla kupatilo.
Nema kondoma.
Seks više ne služi za zabavu.
Dođite da vidite ovo.
Imamo velnes da smanjimo tenzije zbog zatvorenog prostora.
Veštački vrt, fototerapiju...
Krevet za dremku... sve kako bi se umanjila depresija.
Mogao bih izdržati godinu dana ovde.
Mogu posaditi polja.
Mogu obnoviti svet.
Sve mogu.
Dok god si ti ovde sa mnom.
Ja sam jedini koji zna šifru za izlaz.
To je laž. Ne postoji nikakva šifra. - Hajde da saznamo. - Ne, ne, ne!
Zasućeš nas radijacijom ako ih otvoriš. - Šta ako nam stvarno treba šifra da izađemo?
Moraćemo preživeti bez obzira na to šta je istina.
Mogu li primetiti da je, umesto što je napisao da on jedini zna šifru,
mogao jednostavno napisati koja je šifra? - Šta hoćeš reći?
Ruga nam se. Zna da će nam ovo ostati urezano u sećanjima svih 12 meseci.
Nisam baš siguran. - Šta će bunkeru uopšte šifra za izlaz?
Iz sigurnosnih razloga. Da spreči da neko otvori vrata nesvestan da će nas to ubiti.
Ne bi nas sahranio ovde. - Možda i bi.
Mi smo njega svesno ostavili napolju.
Imamo još 364 dana da saznamo da li je bio u pravu.
Nije to bila baš godina iz snova.
Život u bunkeru usred nuklearne apokalipse
ni u kom slučaju nije ispunjen srećom.
Ali još je gore to što svi brojimo dane,
pitajući se hoće li kraj prve agonije predstavljati početak jedne nove.
Unesite izlaznu šifru.
Bez šifre za izlaz, izlazak nije bio moguć.
Isprobali smo svaku moguću zamisao.
Počevši od lakog naoružanja.
Sve je bilo uzalud. Emocionalna umesto racionalne procene,
kojom smo uskratili mesto u bunkeru osobi za koju se ispostavilo
da nas je jedina mogla izvesti napolje, sada je vodila do neizbežnog ishoda.
Konačno je i poslednja porcija hrane iz preostalih zaliha skuvana i poslužena.
Nije više bilo regularnih obroka već samo ostaci
onoga što nam je bilo na raspolaganju
Onda je došlo i do neočekivane smrti.
Moždani udar.
Nije bilo medicinskog stručnjaka da potvrdi to,
ali je uzrok sigurno bio akutni duševni bol.
Oni koji nisu mogli da se nose sa onim što su uradili da bi preživeli
ili sa užasima koji su ih čekali pre nego što umru, tražili su pomoć.
Onda su konačno i zalihe kiseonika
koje su potrajale koju nedelju duže od godinu dana,
jer je bilo 9 ljudi u bunkeru umesto 10, došle do samog kraja.
Usledilo je gušenje i zatim je sve bilo svršeno.
Očaravajuće.
Mene su pojeli.
Malo me muči sumnja da je to što ste samo vi znali šifru ipak više od slučajnosti.
Ajnštajn je rekao da je slučajnost samo Božji način da ostane anoniman.
Bog vam je dao šifru? - Rekoh vam da sam džoker,
a on se javlja kod svakog nasumičnog uzorka.
Vaš zadatak je bio da me prihvatite ili ne na osnovu onoga što niste znali o meni.
Pogrešno ste izabrali.
Jer ono što niste znali o meni je
da ja gradim bunkere za Ministarstvo odbrane Indonezije.
Igrom slučaja sam baš ja sagradio bunker u kojem ste upravo umrli.
Zato nije iznenađenje što sam znao izlaznu šifru, jer sam je ja i ugradio u sistem.
Ne brinite, bićete bolji u sledećem pokušaju.
Sledećem pokušaju?
Planina Bromo. - Novi pokušaj i nova lokacija.
Mada i dalje imamo bunker, kao i apokalipsu.
Unutra je sve kako treba. - U čemu je razlika u odnosu na prvi put?
Uvek postoji različit ugao posmatranja u svakom eksperimentu.
Nijednu osobu ne određuju samo njene sposobnosti. Uvek tu ima još ponešto.
Proverite šta piše unutar kartica. Jedno po jedno.
Ja sam uzgajivač organske hrane...
... koji je gej.
Nećeš dobiti glasove. - Zašto? - Pojavili su se novi uslovi.
Od svakog bunkera se očekuje barem jedno začeće deteta.
Poželjno je da za vreme tih godinu dana na svet dođe zdrava beba.
To nije odgovor na moje pitanje. Farmer sam i gej sam...
Nikakav problem. I dalje imam znanje o uzgoju hrane, a mogu i spavati
sa devojkom kako bi zatrudnela, ako ste na to mislili?
Još uvek imam potrebnu "opremu", tako da, ko god želi da glasa za mene...
Ja sam hirurg ortopedije,
i na putovanju u Ugandu za "Doktore bez granica" bila sam izložena virusu ebole.
i možda mi preti opasnost od izbijanja hemoragijske groznice.
To se zove dilema. Da li da se kockate mestom za doktora,
koja vam može spasiti život, ako i sama ne umre do sledeće nedelje,
a može vas isto tako lako i zaraziti virusom koji će zbrisati sve u bunkeru.
Male su šanse da ću se razboleti. Sigurna sam da ću biti dobro.
Ko je za to da ima obezbeđenu zdravstvenu negu?
Mislim da niste doneli logičnu odluku.
Dopuštate da vas vodi iracionalni poriv straha.
Zbog svega ovoga neću baš otići odavde sa nekim lepim uspomenama na vas.
Nije me briga koliko lepe uspomene na mene će ostati.
Briga me je samo za to da li sam uspeo da razvijem vaš mozak do maksimuma.
Vi ste zlo biće, g. Zimit.
Oprostite što ću ovo reći, ali ponekad vam je logika totalno sranje.
Sledeći.
Ja sam investicioni menadžer...
... koji zbog straha od smaka sveta uvek nosi sa sobom
dijamante, safire i zlatne apoene u vrednosti od 5 miliona dolara.
Koji, za razliku od papirnog novca, zadržavaju
svoju vrednost u vreme gladi usled kataklizme poput ove.
Uz to je i žensko. Ima žensku "opremu".
Čipse, ti si na redu. - Ja sam stolar...
Sterilan sam.... baš super.
Nuklearni rat će sravniti sve sa zemljom, zar ne?
Moraćemo da gradimo nove kuće, dvorišta i šupe golim rukama.
Vekovima će se sve praviti od drveta. To zahteva stručnost.
Ja dajem glas Čipsu.
Hvala, Džejms.
Ja sam inženjer gradnje koji je ujedno i inženjer elektronike.
Tome je teško naći zamerku.
Ja sam električar koji je oboleo od progresivne koštane fibrodisplazije.
To je veoma retka bolest vezivnih tkiva... mutacija.
Svaki put kada padnem ili se udarim, to povređeno mesto će se okoštati iznutra.
Na kraju ću se ceo okoštati.
Ispod kože ću biti kao kip. Moći ću samo da pomeram usne.
Endi... žao mi je druže, ali to ne zvuči baš sjajno.
Prvi put smo glasali za tebe da bi održavao električni sistem, ali...
Ako se sav pretvoriš u kost, nećeš moći da se
penješ na strujne stubove, pa čak ni da hodaš.
Mogu dodatno da pazim da nekoliko godina ne nalećem na stvari.
Zvuči kao unapred izgubljena bitka.
A nisi pogodan ni za genetsku reprodukciju.
Petrina dodatna diploma iz elektronike pomaže
da tvoje veštine električara ne nedostaju mnogo.
Šta se dešava. Zar detonacije nisu gotove?
Sada je gore nego prvi put.
Ovo je atomska lančana reakcija. Bolje da požurimo.
Popi!
Ja sam psihoterapeut i kada sam imala 12 godina, odstranili su mi matericu
zbog otkrivenog tumora na jajnicima. - Ne možeš imati decu?
Ja sam zoolog, a ujedno i blogujem za Društvo za zaštitu životinja.
Nema više zoo vrtova, kao ni kompjutera.
Još uvek ima životinja.
Vivijan, mi smo na tankoj liniji između opstanka i propasti.
Šta imaš da ponudiš kada bombe prestanu da padaju?
Diplomirani sam hemičar sa savršenom genetikom.
Imun sam na oboljenja srca, pluća, zglobova i mozga.
Sem ako mi neko ne zabode nož u vrat ili me proguta živi pesak,
živeću bar 103 godine bez ozbiljnih oboljenja ili zdravstvenih smetnji.
Ja sam agent nekretninama, a ujedno i babica. - Muška babica?
Baš tako, muška babica. Šovinistkinjo!
Nemamo više doktora, tako da nam je potreban neko za porođaje.
Ne možemo da ne glasamo za babicu.
Ja sam sladoledžija... To je sve.
Ne piše ništa unutar moje kartice. - Ko glasa protiv?
Ja sam operska pevačica i govorim sedam svetskih jezika.
Moraćemo da komuniciramo sa preživelima iz bunkera širom sveta.
Ima još nešto.
Zašto unutar moje kartice pišu dve različite stvari? - A u mojoj ništa?
Mora da je greška u kucanju. Nastavi.
Za tri godine ću dobiti rak grla i ukoliko tada ne bude bolnica
ni doktora da odstrane tumor, izgubiću glas.
Neću moći da pevam ni da pričam.
Mada ću ipak uspeti da preživim.
Bavim se aukcijama vina i imam IQ 200. - Glasam za Mici.
Ti glasaš za svakog. - Ona je bukvalno genije.
Nije toliko impresivno kao što zvuči. Pametan aukcionar vina...
... nije baš od nekog značaja za opstanak civilizacije. Izvini, Mici.
Ja sam modna kreatorka koja pravi hit žensku odeću od kašmira.
Uspešna kombinacija logike i kreativnosti. - Nebitno.
Ko je protiv?
Ja sam harfista sa autističnim poremećajem.
Ja sam senatorka SAD-a, koja će postati prva Predsednica vrhovnog suda,
kao i najbolji pravnik generacije. - Ja sam vojnik sa fotografskim pamćenjem.
Vojska me je snimila kako recitujem prve 92 hiljade decimala broja Pi.
Ja sam domar koji je tako dobra osoba da će mi se i anđeli pokloniti
dok budem prolazio kroz vrata Raja, ako Raj uopšte postoji.
Ako ne, ja sam samo sjajan momak koji čisti sobe.
Zar ćemo zaista razmatrati ovo? - Treba nam još muških.
On je domar. - Nijedna nacija ne može opstati bez snažne radničke klase.
On je snažan. Glasam za snagu.
Ja sam poznati pesnik koji...
Bojim se da njegovo mesto pripada meni.
Zašto bismo vas sada pustili? - Nije nam rekao koja je šifra.
Još uvek nam je potrebno ono što zna.
Dajte mi ključeve kamiona. Brzo.
Brzo!
Planiram da pobegnem od ovih eksplozija. Ima mesta za putnike. Odluka je na vama.
Brzo! Brzo!
Petra! Petra, molim te...
Petra, stani, molim te.
Molim te, Petra.
Šta se desilo?
Zatekla sam Džejmsa i Džeka.
Džejmsa i Džeka?
Sada sam ovakav, znate to. - Da, ali sa Džekom?
Pravila kažu da smo, osim onoga što piše na karticama,
u misaonom eksperimentu onakvi kakvi smo i u stvarnom životu.
Nisam imala pojma.
Dečko mi je došao iz Kembridža za Božić. Upoznala si ga.
Mislila sam da ti je rođak. - Rođak?
Pogrešno sam razumela. Izvinjavam se.
Jesi li dobro?
Barem možeš izabrati Džejmsa da bude otac tvom detetu.
Možete stvarati potomstvo.
Nisam baš siguran u to.
Nisam siguran da je ispravno da spavam sa devojkama.
Za mene je to protivprirodno.
Možeš li se makar pretvarati zarad opstanka čovečanstva?
Rekao si da hoćeš. - Moram li baš?
Da li mi zaista sagledavamo širu sliku ovoga?
Možda time što neću stvarati potomstvo pomognem čovečanstvu da preživi ili čak...
... evoluira na neki komplikovan i nama nerazumljiv način.
Da evoluira bez potomstva?
Možda je ovo pravi trenutak da vidimo kako ćemo se upariti.
Moramo imati trudnice što pre.
Brojčani odnos 6 muškaraca i 4 devojke nam ne pruža mnogo izbora.
Boni i Plam trenutno imaju menstruaciju, pa za sada nisu u igri.
Kako znaš da imam menstruaciju? - Ja sam babica, tako da znam.
Čini mi se da je Omosede bacila oko na Nelsona.
Tako da su oni upareni.
Da li ti se to čini u redu?
Super.
Ostaje nam Petra, koja trenutno ovulira.
A donator sperme će biti g. Zimit.
Šta? - Rekao si da nećeš da učestvuješ iz principa.
Možda Džek ipak želi da se uključi?
Džek je van igre, Nelson je zauzet, a Čips je nažalost sterilan.
Mešanje sa drugim religijama nije zabranjeno u mojoj veri, ali...
Spavanje sa partnerkom koja nije devica, jeste.
Preostaje nam samo g. Zimit.
Moramo se razmnožavati.
Baš odmah?
Petra!
Petra, to što ne želim da spavam sa tobom ne znači da te više ne volim.
Ne funkcioniše.
Šta ne funkcioniše?
Četiri žene u top formi, deset nedelja seksualnih odnosa...
Nijedna trudnoća. Nešto nije kako treba.
Mi smo poslednjih desetoro ljudi na Zemlji.
Zaglavljeni smo u bunkeru usred nuklearnog rata,
koji, iz nekih nepoznatih razloga, nikako da prestane.
Stres je sam po sebi dovoljan da spreči začeće.
Materica nije glup organ, dobro zna šta radi.
Očigledno joj treba pomoć. - Ne sviđa mi se kako to zvuči.
Vi još uvek ne uviđate stvar?
Nismo ovde samo da spasemo sebe, već da obezbedimo produžetak ljudske vrste.
Razmnožavanje nam je glavni prioritet.
Moramo krenuti sa novim programom.
Više partnera za svaku devojku.
Ovog puta će svi momci morati da daju doprinos kako bismo povećali šanse.
Bez obzira koliko se nekima to ne sviđalo.
Forsiramo logiku kako bismo preživeli.
Mi smo ekstremni filozofi jer moramo da rešavamo krupne probleme.
Ali filozofija nije isto što i moral, a čak i logika ima svoje granice.
Zato mi dozvolite da vam objasnim.
Nećete me prisiliti da budem sa bilo kim drugim,
osim sa onim koga sama izaberem niti svako drugo veče sa drugim momkom.
Ako pokušate, ubiću vas.
Ustajte! Ustajte! Svi!
Napolje! Napolje! Svi napolje!
Ti ne.
Idemo! Brzo!
Ljudska bića se rađaju sa greškom u dizajnu.
Radije verujemo u ono što osećamo nego u ono što zaista jeste.
Što znači da se, oni sa slabijim umovima među nama...
... često rukovode ostrašćenim razlozima, čak i ako razlozi prilično loši.
Neću dozvoliti da nas dovedeš do izumiranja.
Govoriću šta želim. Ako vam se ne sviđa, upucajte me.
Ne!
Još jedan pokušaj?
Možemo bolje od ovoga.
Imam jedno pitanje. Zašto ste kašljali?
Šta? - Kada sam izvukao karticu, imali ste nekakav... napad kašlja.
Zatim još jedan, nakon što je Petra izvukla svoju.
Od onda niste više kašljali. To je zanimljivo.
Popio sam tabletu protiv kašlja.
Nisam primetio, a sve vreme ste mi pred očima.
Ima tajne odeljke.
Nešto poput mađioničarske kutije.
Na svakoj piše isto.
"Uzgajivač hrane koji je gej".
Na ovima piše "inženjer gradnje i elektronike".
Zato ste mi dali da prvi izvlačim.
Koju god kartu da sam izvukao pisalo bi isto.
Onda ste ih zamenili kako bi i na svakoj Petrinoj kartici pisalo isto.
Zatim ste izmešali kartice za ostale.
Prvo ste mi dali bitnu ulogu, tako što bih bio farmer.
Zatim ste me skrajnuli dodelivši mi da budem gej.
Što je značajno i super ako je stvarno, ali zašto tako nešto nameštati?
Samo da biste me eliminisali kao genetski materijal?
Jasno mi je da ste mislili da nisam dovoljno pametan za vaš razred, ali...
Zar vas zaista toliko vređa to što sam ovde?
Jer to bi bila zaista poremećena odmazda
prema jednom bezopasnom, prosečnom studentu.
Sećaš li se Platonove alegorije o pećini?
Da. - Sažmi je.
Osoba čitav svoj život, još od malih nogu živi
okovana za zid unutar pećine, gde jedino što vidi su samo senke,
a jedino što čuje je samo eho, tako da...
Pretpostavlja da stvarnost upravo tako izgleda i zvuči.
Onda mu jednog dana spadaju okovi i on...
... shvata da su tela proizvodila senke i da su glasovi stvarali eho.
Čitava njegova predstava o stvarnosti je bila samo iluzija.
To me malo podseća na tebe.
Samo što si ti "prikovan" za privilegiju i dobru sreću
da posmatraš senke predivnih obličja i slušaš eho uspeha
i pomisliš: "Takve svari zaista jesu, treba da budu i uvek će biti".
Sada imaš priliku da razbiješ tu iluziju.
Ne bih to nazvao odmazdom, Džejms. Pre će biti da je nauk.
Mogu da vidim da me lažete.
Samo ne znam u vezi čega.
Ako ste zaista želeli da me prosvetlite, otreznite ili kako god to nazivali,
ipak mi nije jasno zašto ste se mučili da mi dodelite ulogu farmera?
Zašto nisam bio... recimo cvećar, pa da uopšte i ne uđem u kombinaciju?
Znate šta? Želeo bih još jedan pokušaj.
Nije ti dosta filozofije za jedan dan?
Još samo jednom. Hajde da se resetujemo i počnemo ispočetka sa našim sudnjim danom.
Nemojte, molim vas.
I ja bih volela još jednu rundu.
Idemo još jednom. - Super.
Samo još jedna stvar... stvarno ćeš biti cvećar.
Da nismo poranili?
Još uvek ništa. Proveriću na brzaka.
Čini se da bi vam prijalo društvo.
Mogu li da vas zagrlim?
Zašto? - Zato što znam koliko vam ovo teško pada.
Promeniću stvari malo.
Neće vam se baš svideti.
Imam jedan predlog.
Imali smo problema da odlučimo ko će dobiti mesto.
Ali smislila sam drugačiji način, ako ste voljni.
Svi me poznajete i znate kakva sam osoba i u dobru i u zlu.
Volela bih da mi dozvolite da odlučim ko će da dobije mesto.
Ako se složite, obećavam da ću biti pravedna.
Ja se neću mešati. Morate sami pronaći svoju sudbinu.
Je li ovo šala? - Kao i ono da se nećete mešati.
Moja dužnost je da se umešam ako vidim studenta da hoda po rubu litice.
Njoj ćeš da daš mesto? Aukcionarki vina?
Ima IQ genija, ai bila je dovoljno pametna da spakuje
sanduk crvenog i sanduk belog vina za naš "izlet".
Prava šteta...
Jer je desetka plus upravo odlepršala.
Modna kreatorka? - Dobro oblačenje podiže samopouzdanje.
Samopouzdanje povećava produktivnost, produktivnost gradi civilizaciju.
Deset minus.
Petra, ovo nema smisla. Pesnik?
Da ste mu dozvolili da se predstavi, saznali bi da je taj pesnik
ujedno i šampion u pokeru i da je poneo sa sobom karte.
Harfista boluje od autizma. - Neki ljudi smatraju autizam darom.
Devet plus. Ona je bila izložena virusu ebole prošle nedelje.
Molim se da nije zaražena.
Spuštam ocenu na devet.
Operska pevačica koja boluje od raka i za 3 godine neće moći da priča. Čemu?
Možemo umreti za 3 dana. Želela bih da zaspem uz muziku pre kraja.
Devet minus.
Džek, tebi u prilog ide ta tvoja divna osobenost
i moramo se postarati da takva vrlina bude uvrštena u genetsko nasleđe.
Oprosti, ne bih da zvučim nezahvalno, ali...
Ja sam jedini ovde koji nema nekoga s kim bi bio.
U ovoj rundi nemaš.
A ovde? Možemo preneti osobinu tamo.
Misliš da ima neko ko to nije javno priznao i želiš da taj neko sada to učini?
Samo da bi spavao sa tobom u misaonom eksperimentu?
Sutra ćemo diplomirati. Sada je pravi trenutak za priznanje.
Statistički gledano, od nas 20 mora da ima barem neko.
Ozbiljno? Baš niko?
Parkeru?
Upadaj.
Imaš još dva mesta. Biraj.
Ne! On je cvećar. Nikako to ne možeš opravdati.
Zar ćeš dozvoliti sebi da moraš da se pravdaš
svaki put kada neko pogleda tvoj studentski dosije?
I da objašnjavaš kako si bila najbolji student u klasi,
ali si zamalo ponavljala godinu zbog...
Ne znam zbog čega.
Neću ti to dopustiti.
Izlazite odatle! Napolje! Napolje!
Tražite ovo?
Mogu li da vas zagrlim?
Vratiću vam ga, a vi ćete odšetati odavde i potražiti svoju sreću.
Evo vam, pa ih odložite. Možda vam kasnije zatrebaju.
Odložite ih na stranu!
Odložite metke i idite odavde!
Ne možeš me upucati.
Ti si pacifista.
Napraviću izuzetak. - Bez mene nema šifre za izlaz.
7-3-8-7-2
Fotografsko pamćenje.
Petra, upadaj.
Nisam ovo smislila da bih sebe spasila. - To je poslednje mesto.
Petra!
Boni, ulazi unutra.
Ja sam vojnik i znam da rušim stvari, a ti si inženjer i znaš kako da ih izgradiš.
Ne vredim kao ti. - Moja logika ne radi tako.
U mojoj apokalipsi, svi su podjednako vredni. - Ne.
Neću dopustiti da se žrtvuješ za mene. - Ni ja tebi neću dozvoliti isto.
Onda ćemo obe da se pretvorimo u prah, a neka neko drugi zauzme mesto.
Čips?
Petra... nije bitan broj mesta, moramo da pođemo odmah.
Uzećemo brod i otplovićemo.
Pronaći ćemo ostrvo izvan zone detonacije. Još ima vremena.
Petra! Kod mene su ključevi od broda.
Idemo! Idemo!
Sklonili smo se u bunker na godinu dana,
bezbedni od nuklearnog holokausta.
I uprkos groznim okolnostima,
zbog kojih je bilo za očekivati da se osećamo potpuno očajno,
nekako smo ipak uspeli da se zabavljamo.
Tobijeve karte su pomogle u tome.
Kao i dobro vino.
Poker nam je održavao duh.
Naročito otkad nam je Plam darežljivo ustupila svoje zlato.
I kada je Mici priznala da uvek sa sobom ponese nešto malo jače
kada ide na izlete, mnogima je bilo drago zbog toga.
A tu je bio i Šekspir.
"Proteraj me, gospodaru, ali me ubiti nemoj!"
"Dole, prostakušo! - Ubij me sutra, neka živim noćaaas!"
Svakog meseca smo dobijali originalnu pesmu.
Odbacimo puteve misli drevne, nasleđene od naših predaka borbe revne
Iskra njihovih misli svet je zapalila i bes na crnoj tami svoj je iskalila
Da nam putevi na temeljima nauke ne stoje i da nam brojevi zakone ne kroje
Umovi će svakako u trci da se nađu i skrojiće neku filozofiju slađu
Dok ispod tihog neba ne stanemo na sveta ruševine
I napokon ne demistifikujemo poruku u inat sudbine
Čak ni nuklearni udar ne može sprečiti budućnosti i prošlosti sudar
ako i u pepelu milosti, bez trunke spasa, ipak postanemo ljudska rasa
A s vremena na vreme, kasno noću, jedan od nas je igrao
A ako ne znate čime se sladoledžija bavio u slobodno vreme,
onda ne znate celu priču.
Jedina dobra stvar u vezi apokalipse...
... je silno vreme koje ćemo zajedno provesti.
Jer će mi biti potrebno nekih 20 ili...
... 30 godina da ti na sve moguće načine pokažem koliko te volim.
Da čujem tebe.
Sviđa mi se tvoj nos.
Šta još?
Način na koji se osmehuješ.
Volim tvoje grozne pesme.
Ima jedna devojka po imenu Petra
Pametna je i slatka kao
Kosa joj je strava, plava je i prava
I stvarno mi je drago što sam je upoznao
Sviđam ti se samo zbog stvari koje loše radim?
Ne.
Vasiona je bila samo naša za neko vreme.
I u toj vasioni...
Imali smo umetnost, književnost i inženjering.
Pogonska soba je bila pravo skladište rezervnih delova.
Delova slagalice za razne vrste kreacija i konstrukcija.
A inženjeri vole slagalice, pogotovo ako su u korist svojih prijatelja.
Jer harfist bez harfe nije neko breme,
već samo zagonetka koju treba rešiti.
Takođe smo se molili.
Molili smo se za prijatelje koji nisu tu s nama.
Molili smo se za druge preživele širom sveta.
Molili smo se za životinje koje nisu imale sigurno sklonište od nevolje.
Za naše roditelje. Molili smo se da Bog ima nešto krupno u planu.
I tako je godina proletela.
Bombe nisu ni pale.
Sve je u redu.
To znači da ste i vi živi?
Evo šta predviđam da će se desiti.
Istina je da bombe nisu pale tu gde ste vi bili, ali ostatak sveta je demoliran.
S obzirom da nemate osobine od praktične vrednosti, ne možete se vratiti u Džakartu,
niti sagraditi skloništa ili uzgajati hranu kako bi se prehranili.
Tako da ćete poumirati.
Jer u takvoj situaciji, samo najpametniji preživljavaju.
Tragično i ujedno moćno, ali ipak pogrešno.
Živećemo... kratko? Da.
Nesavršeno? Naravno.
Glupo? Ponekad.
Ali ne marimo, jer smo takvi stvoreni.
I kada dođe vreme da umremo
ne odupiremo se smrti, nego je prizivamo.
Ovo više nije filozofija.
Otkud vi ovde? - Pronašao sam pećinu.
Zavukao sam dovoljno duboko da izbegnem radijaciju koje, kako vidim, nije ni bilo.
Nakon par meseci, izgubio sam pojam o vremenu.
A onda sam čuo vas.
Ostao mi je samo jedan metak.
I iskoristiću ga da nekoga ubijem ako to bude potrebno
kako bih sprečio da napravite nešto nerazumno što bi okončalo ljudsku rasu.
Mogu li nešto da kažem?
Skidam šešir našem Čipsu.
Izabrao si ljubav umesto stvarnog života u bunkeru.
Video sam ti na licu tu odluku da pođeš za devojkom.
Petra! Kod mene su ključevi od broda.
Idemo! Idemo!
To ne može omašiti. - Nije bilo baš tako.
Slušamo. - Napravio sam mali misaoni eksperiment unutar našeg eksperimenta.
Mislio sam da vam neće smetati da se malo poigram.
A koji je bio cilj tvog eksperimenta? - Koja je svrha života ako nema seksa?
Stvarno? - Da... tamo sam bio samo neki sterilan lik.
Ostali su se uparivali kako bi sačuvali ljudsku vrstu.
Seks isključivo radi razmnožavanja, tako da bih bio višak.
Ili sam mogao biti jedan muškarac sa... šest žena samo za sebe.
Tako sam našao nenastanjeno ostrvo izvan zone detonacije...
Stani... i ja sam bio na tom brodu. Šta se desilo sa mnom?
Udavio si se.
A sa mnom? - Napad barakude.
Šta je bilo sa mnom?
Endi, čim smo stigli na ostrvo, naleteo si na drvo palme.
Do kraja nedelje si se pretvorio u kost, zbog te tvoje grozne bolesti.
Tako da smo ostali samo ja i dame.
Pošto sam stolar, napravio sam nam sklonište i radionicu.
Svako veče sam imao drugu devojku, a sedme noći bih se odmarao.
Trenutak samo... ako si sterilan, zašto bismo uopšte želele seks sa tobom?
U tome i jeste caka mog eksperimenta.
Šta bi šest devojaka uradile da osiguraju opstanak ljudskog roda?
A imaju samo jednog sterilnog muškarca na raspolaganju?
Pokušavale bi iznova i iznova.
Svaki specijalista bi vam rekao da su kod nekoga mojih godina
veće šanse za delimičnu nego potpunu neplodnost.
Što znači da su šanse čak i 1:1000 da mogu "obaviti posao", one ipak postoje.
Istina je da imam defektnu spermu, ali u zemlji slepih jednooki čovek je kralj.
Prijatelji, mislim da je Čips potegao staro pitanje:
Da li je filozofija za stvarni život ono što je masturbacija za seks?
A odgovor je?
Ponekad želiš da ga "baciš" i "umočiš" u istom danu.
Šest devojaka? Lepo izvedeno.
Samo lepo upošljavam svoj ogromni polni organ.
Svoj mozak.
Hvala ti na tome, Čips.
Ne zaboravite da mi ostavite udžbenike.
Dovodiš me u problem, Erik.
Istresaš se na Džejmsa zbog našeg odnosa.
To ti nije bilo baš najsjajnije izdanje.
Nije dovoljno pametan za tebe.
Kako još ne uviđaš to?
Nije sve u pameti.
Je li tebi pamet donela ono čemu si se nadao?
Nema smisla kažnjavati ga.
Jer, on ne zna za nas.
Mislim da i ne treba da sazna.
Naročito posle tvog današnjeg ponašanja.
Volim ga.
Zato ga ostavi na miru.
Je li zato nisi uspeo...
... da držiš sve pod kontrolom?
Ko to još može?
Ti.
Niko ne pokušava da ti otme nešto.
Naljutio sam se što ćete zajedno otići na "Kornel".
Još uvek mi nije jasno kako je uspeo da se upiše.
Napisala sam esej umesto njega.
Stvarno? - Ne.
Zime su oštre u Itaci. Biće ti hladno.
Kupiću džemper.
Zaista misliš da Džejms može držati korak sa tobom?
Samo u učionici i u okruženju ovako natprosečnih studenata
neko može reći za njega da nije dovoljno dobar.
Želiš da ne odem na koledž?
Da ostanem u Džakarti? To tražiš od mene?
Ovde ima nekoliko izvanrednih univerziteta.
Možeš li samo da zamisliš koliko bismo bili dobri jedno za drugo?
Mogu.
Ali znaš da se to ne može dogoditi?
Naravno da znam.
Znaš li koje je pravo značenje reči "apokalipsa"?
Reci mi.
Od grčke reči "Apokalipsis".
To znači - otkriće nečega što ranije nismo videli.
"Izlazak iz tame".
Tvojoj slatkorečivosti nedostaje još malo vežbe.
Baciću se na to.
Ti si veoma dobar nastavnik, Erik.
Prevod i obrada: novy78 (Novica Kontić)