Филмът, който гледате е създаден под щастлива звезда.
ГУСТО МИ Е
Не знам за домашните животни, но ще поговоря със Стефан,
за да изясним веднага всичко.
Добре, направи го. - Да, веднага след обяд.
Нямам никакъв проблем.
Моник! - Тоя пък кой е?
Това е брат ми.
Това е Жак. Казва се Жак.
Една минута внимание!
Вчера една коза пак е избягала от кошарата.
Наш клиент я е хванал недалеч от шосето.
Трябва да направим нещо по въпроса.
Може ли някой да закопае решетките
поне на 30 сантиметра?
Двама ще се справят за по-малко от ден.
Роже и Бернар?
Добре, ще се върнем на този въпрос по-късно.
Сутринта пак имаше проблеми в пералното.
Някой е претоварил машината и цялата система е блокирала.
Наложи се да изпразним барабана, да източим водата и да перем на ръка.
Още веднъж ви моля пералнята
да се пълни само до половината.
Това означава, че всеки може да пере два пъти седмично.
Ясно ли е? Тогава приятен апетит.
Вкусно готвят тук... запеканката.
И какво?
Да, да... почакай, ще ти разкажа.
А има ли някакъв десерт? Сирене или нещо сладко?
Вишневи кексчета. - Вишневи.. стига бе!
Надявам се вишните да са без костилки. - Да, мосю.
Добре, ще си взема едно.
Е, и?
Ами всъщност... ще ми трябва твоята помощ.
Помощ за какво? - Трябва да се паркирам тук
за няколко дни докато... - Можеш да останеш ако работиш.
Да, защо не? Разбира се, така си и мислех.
Дори ще ми е от полза. Да, наистина, трябва ми малко тишина
и да помисля... над новите си идеи.
Какви са тези нови идеи?
Идеи как... да забогатея.
Да стана много богат.
Невероятно богат.
За начало си измий чинията. - Разбира се, точно това исках.
Тъкмо щях да го направя.
И какво? - Докато чаках на една опашка
прочетох статия във Фигаро как всички мултимилиардери
са започнали от гараж. И започнах да разработвам идеята.
Идея за бизнес, за който никой още не се е сещал.
Търсих... търсих... Мислих, мислих.
И какво? - Мислих, толкова мислих!
И какво? - Мислих до тогава,
докато приятеля ми не ме изхвърли от гаража
и поиска наем.
Разбираш ли, търсех проста идея как да забогатея.
Като например ножа за пица или кубчето на Рубик.
Или американски сериал, разбираш ли? Нещо такова.
Ти изчезна преди три години. Защо не отговаряше на позвъняванията?
Не исках да те безпокоя.
Но все пак се радвам, че сме заедно.
Много е хубаво. - Естествено.
Истината е, че сега останахме съвсем сами.
Почти съм сигурен, че мама и татко се грижат за нас отгоре.
Татко! Тате!
Дай ми номера на картата си. Намерих гениален сайт.
Казва се "Продавачи от Бог".
Експертите им казват, че сега №1 са възобновяемите видове горива.
Представяте ли си, 17% печалба! Не е за изпускане.
До полунощ трябва да внесем 5000 eвро на една енергийна фирма.
В Чечения. Казва се "Пари и вятър".
Струва си, как мислиш? И това е без данък.
Но ние си плащаме данъците.
Скъпи, сигурен ли си, че си струва?
Повече от сигурен съм! Това е златна жила.
Чуваш ли сигналите! Те са навсякъде.
Хайде, тате, спешно ми трябва номера на картата ти.
8422. - Колко?
84... - Да.
А криптограмата... цифричките отзад? - Крипто... какво?
Каква е сега тази криптограма?
Без нея не може. Тя е най-важното.
Какво ме интересува? Как да помня всичко?
Остави ме на мира. Гледам телевизия.
Аз не ти преча. - Пречиш ми!
Не мога ли да те помоля за нещо? - Остави ме да гледам!
Ти и без това само това правиш. Помисли малко и за мен.
Каза ми вече четири цифри. Голям зор ли е да ми кажеш още три?
Това вече не се търпи. - Не се ядосвай, скъпи.
Задави се с парите си!
Мислиш ли, че ни виждат оттам без очилата си?
Сигурен съм.
Ще ти обясня какъв е редът тук.
При нас идват хора и ние не ги питаме откъде са.
Не ги питаме с какво са се занимавали преди.
Питаме ги само за имената им.
Те се пробват в различните работилници.
Виждаш ли тук... книгите?
Там е дърводелната.
Даваме им покрив, храна и някаква заплата.
Така е уреден "Маус". Приемаме тези, които нямат нищо.
Първия лагер е основан от абат Пиер през 1954.
Сега са 350 в 37 страни по света.
О, международно ниво. Сигурно парите текат като река.
Не, това не е търговска организация. - Не е търговска ли... ужас!
Разбираш ли, исках да измисля нещо просто.
Нещо, за което още никой не се е досетил.
От рода на машина за хляб или 3D принтер.
Или нещо, с което хората да си изпращат видео, снимки, файлове,
съобщения... - Фейсбук ли?
Да, нещо просто като Фейсбук. Сам съм си генератор на идеи.
Искаш ли да довършим по-късно? - Добре.
Маню, това е брат ми Жак. Разказвала съм ти за него.
Здравей. - Да, спомням си.
Ти ли си искал да станеш предприемач?
Е, както и всички ние. - Ще се заемеш ли?
Разбира се. - Започвай, до после.
Можеш ли да правиш мебели?
Мога да ги купувам, но не ми се е налагало да ги правя.
Знаеш ли, че сестра ти имаше депресия,
когато си загуби работата, къщата...
колата, три гардероба, мъжа си...
Знам, беше й тежко. - Тя не искаше да те притеснява,
но аз ти намерих номера. - Знам.
Звънях ти и ти говорих за нея, не помниш ли?
Да, разбира се. - Че сме тук и че й е тежко.
Да, да, всичко помня. - Помниш ли?
Да, но знаеш ли, гласът ти е като на Жак Ширак.
Помислих, че се бъзикаш с мен. - Подай ми онази дъска.
Не, това е бичме... Дъската!
Тази ли? - Това откъде ти е?
От Пасалон.
Мосю Пора, не бихте ли... - Ало.
Трябва ни кредитната ви карта...
за да уредим сметката. - Чакай, чакай, не те чувам.
Мосю Пора! - Кога...
Винаги съм мислил, че ако до 50 не си
си намерил халат някъде си объркал пътя.
Голям пич е Маню.
Чудесно се сработихме. - Радвам се да го чуя.
Може да ти е полезно да поработиш с ръцете си.
С ръце... виждала ли си някога дърводелец
или водопроводчик в списъка на Форбс?
Така и не разбра нищо, Моник.
Работата е там други да работят за теб, а ти не.
Защо според теб измислих това гениално нещо?
Не знам.
Значи за 43 години не си работил нито един ден?
Не, наложи ми се. Когато собствения ти баща
те изхвърли след 20 години почивка нещата не са толкова прости.
В един момент започнах да работя в битовите услуги.
Колко сте ненаситна. - Да ви измеря ли кръвното?
Не, и моето е 200.
Чудесна работа. Благородно занимание.
Трябва да се грижим за старците.
Жалко, че не се грижеше много за мама и татко.
Там се въртях като катеричка в колело.
Да ти налея ли? - Не, мерси.
С какво друго си се занимавал? - С такова... с какво, с какво...
След това работих в железниците.
Уважаеми пътници, Влакът е готов да потегли.
Внимание! Вратите се затварят.
Дами и господа, добър ден. Простете ми, че ви досаждам,
но не се бойте, всички сме в една лодка.
Аз учих във висше училище и не намерих работа в своята област,
но като вас вярвам в либералната ни система,
и съм сигурен, че ще дойде и моят ден.
Но докато всички го чакаме съм принуден да ви помоля за помощ.
Знам, че много бързате да се върнете към домашното огнище
и никак не ми се иска да дръпна ръчната спирачка.
Една монетка, добре. Или хартийка.
За да се върнем колкото може по-бързо вкъщи.
Парите ви ще отидат за благородна кауза.
Все пак чиновниците имат някаква сигурност.
Напразно си напуснал.
Чиновник? Аз ли?
Ти си се побъркала.
Да пълня гушата на тези кръвопийци.
Да съм като тези шушумиги, треперещи за местата си!
Как можа да си го помислиш! Не, мерси!
Не ме устройва живуркането.
Искам да съм сред каймака
на обществото, да ми говорят на "вие".
Разбираш ли? Искам...
Собствена ложа в планината от рози.
И името ми да не е в телефонния справочник,
а в списъка на "Кой кой е".
Добре, отивам да си легна.
Завиждам ти.
Можеш да спиш спокойно, без да се грижиш
как да подобриш положението си.
Да се задоволяваш с малко.
А аз не съм спал от три години.
Аз съм като нощен звяр.
Ловувам в сумрака за велики идеи.
Но на разсъмване той ще изгрее...
моят велик...
моят гениален замисъл.
Щом това толкова те разстройва каква ти е идеята?
Да направя от обикновените хора красавци.
Да ти разкажа ли?
Всичко започна на работното ми място.
Жак? Жако!
Путран. - Путран?
Путран.
Путран!
Да се побъркаш колко си се изменил. Едва те познах.
Помниш ли как ми се подигравахте в училище,
защото тежах 130 килограма?
В един прекрасен ден ударих чертата на всичко.
Във вените ми течеше не кръв, а сладък сироп от десертите.
Първо си поставих пръстен. - Какъв пръстен?
Намалява ти обема на стомаха.
След това нови зъби, нова коса, липосукция, лифтинг.
Помниш ли, че в училище бях предпоследен в рейтинга?
Беше едно место пред мен.
И благодарение на тази трансформация лесно си намерих работа.
Започнах в продажбите.
А сега...
Имам собствена фирма.
Ние сме лидери на пазара на промишленото печене.
И разбира се веднага си намерих карта за "Лаянс Клуб".
Мечта... какво да ти кажа.
А ти как я караш? - Ами аз... ту така, ту иначе.
Сега съм затрупан с поръчки... много. Един голям строеж...
Аз трябва да бягам, че гаджето ще ме побърка.
Ще платиш ли, че имам само едри пари?
Разбира се, аз ще се оправя.
До следващия път, Жако. - Довиждане.
Колко е сметката? - Шест eвро, моля.
Оставете си рестото. - Довиждане.
Путран!
И това е Путран!
А след това? - След това...
Така...
Ето къде се въдят патките!
Ало? - Аз съм Жако.
Заповядайте, съпругът ми ви очаква.
Ние се канехме да се къпем. Вие не искате ли?
Искам, но нямам бански. - Не се тревожете, може и без тях.
Извинявай, имам само такива. Останали са от едно време.
Това е спалнята.
Гардеробната.
Домашният спа салон с фитотерапия.
Задната градина.
"ГУСТО МИ Е"
И стая за медитиране.
Всички операции ми излязоха само няколко хиляди eвро.
Сериозно ли? - Знаеш ли защо?
Това е супер бюджетна клиника в България.
Хората дори не подозират колко е евтино да променят живота си.
Наоколо има толкова маргинали, психопати.
Това би им било от полза.
Забелязвал ли си колко бедняци има наоколо?
Трябва само да им подхвърлиш идеята. - Идеята?
Имаш ли писалка под ръка?
И тогава... ми дойде тази идея.
Пластична хирургия за бедни.
Виждаш ли, при усърдие и настойчивост
живота винаги ти поднася приятни изненади.
Аз познавам много търпеливи и настойчиви
работещи хора, които дори нямат работа.
Да, но в края на краищата... - Там има ръчка.
Къде? - Там.
Мислиш ли, че ще се получи? - Разбира се.
Дори познавам хора от клиниката.
Трябваше ми време, но то даде плодове.
В наши дни всичко се решава от индивидуалността.
Трябва сам да вземеш нещата в ръце.
Ти и родителите ни не вярвахте в капитализма.
По дяволите, не Карл Маркс ще ти осигури джакузи.
Моля...
Но винаги съм вярвала, че обществото трябва да се гради
на принципа на общността. - Да, но тези цветчета прецъфтяха.
Дойде времето на ягодите.
Времената са тежки.
Бедният татко.
Да, бедният татко. Бедният...
Точно в това е проблемът.
Приготвяш ли се?
За къде? - Как за къде?
За работа.
А, това ли? Да, да, разбира се.
Извинявай, по навик.
Весело си живеете тук.
Ще се възползвам от положението, че ти си главната.
При нас няма йерархия. Аз само се опитвам да командоря.
Поне това е безплатно. Е, готов съм, тръгвам.
Нямам търпение този ден да започне.
Здравейте. - Здравейте.
Аз съм Жак, брат съм на Моник. Как сте?
Не се оплакваме. - А ти как се казваш?
Фредерик. - Отдавна ли си тук?
Да, от 20 години и половина. - А преди с какво се занимаваше?
Бях наемен войник.
Като генерал ли? - Не, като сержант.
Личи си.
Знаеш ли, че в теб е скрит огромен потенциал,
но трябва да излезеш от черупката си. - Не, мерси.
С какво се занимаваше преди? - Работех в горското.
В теб има силен природен магнетизъм.
Трябва само да се добавят няколко щриха.
Ако искаш може да го обсъдим. - Добре.
Позвъни ми.
Ей... здравей.
Здравейте, мосю.
Аз съм Жак, брат на началничката ви.
Не си ли мислил да се избелиш? - Какво?
ГУСТО МИ Е Естетични и културни услуги!
Гаранции за успех! Адрес: В процес!
Извинявай, малко се замотах.
Надявам се, че не си ме чакал много.
Здравей, народе, как е бачкането?
Какво му става днес? - Това е Грегори, хващай се за работа.
Какво ще кажеш за чашка кафе за начало?
Ти вече закъсня с един час. - Знам, знам, но нали разбираш?
Да се сработим. Да се опознаем по-добре.
Само няколко минути.
С какво се занимаваше преди?
Имах туристическо агентство, но като се появи интeрнет...
А преди това? - Преди това имах видео клуб.
Но се появи интeрнет... - Ясно.
А преди това. - Имах сервиз.
Но се появи интeрнет... - Ясно.
А преди това? - Работих в металургията.
В Лотарингия... но се появиха пластмасите.
Попаднах тук преди осем години и останах.
Може в това да е проблемът.
Трябва да се поразмърдаш.
Да започнеш от нулата.
Да спреш с бездействието. Да излезеш от зоната на комфорт.
Разбираш ли? Разбираш ли?
Аз съм тук точно за това.
Мога да ти помогна.
Имам план и ако си съгласен...
ще ти обясня какво трябва да направим.
Виж, ще ти оставя визитка и когато си готов ще говорим.
"ГУСТО МИ Е" - Да, аз го измислих.
Маню ми разказа за работата ти.
Кофти е да те заменят с робот, но от друга страна...
Щеше да е или робот, или китаец.
Въобще ми се струва, че дърводелството не е за мен.
Трябва ми да се движа повече.
Имаш ли нещо против днес да поработя с теб.
Трябва да разчистим една къща. Сигурно някой е умрял.
Почти съм сигурен, че наследниците си оставят ценностите за себе си,
а на вас ви пробутват боклуците, прав ли съм?
Забавно.
Ти ми напомняш за мен една година по-рано.
Бях същият като теб.
През цялото време мълчах.
Чувствах се...
заключен в тялото си.
Да, точно заключен.
Като че ли съм кукла вътре в себе си. Викаха ми Американчето!
За мен тогава да изляза на улицата беше кошмар.
Да гледам всички тези буржоазни сноби,
оглеждащи ме от горе до долу.
Идеше ми да се гръмна, честна дума.
Чакай... Не, не, не, чакай!
Всичко е наред.
После в един момент... всичко се промени.
Оправиха ми ушите, сложиха ми силикон,
изпилиха ми зъбите и започнах да стъпвам различно.
Престанах да виждам заплаха в хората.
Започнах да размишлявам, да говоря...
Това струва скъпо.
Нещо невероятно е!
Когато си красив веднага се чувстваш по-спокоен.
По-омиротворен, по-умен.
Като тези, които показват по телевизията и могат да говорят...
Какво правиш, не!
Какво ти става?
Престани, моля те, да говориш.
Това ме разстройва.
Не успявам да мисля с какво съм зает.
Става прекалено бързо и ме вади от релсите.
Трябва да спреш.
Да, добре. Разбирам.
Не, не разбираш.
Ти не ме разбираш.
Виждаш ли, това ми е познато. Ние си приличаме.
Аз не те познавам и в същото време те познавам като сродна душа.
Жак, елате в дърводелната, моля.
Безделник на име Жак. Моля, елате в дърводелната.
Мерси. - Приятно ми е да се запознаем.
Аз съм Жак, брат на Моник, началничката ви.
Да, тя ни каза. Аз съм Венсан.
Приятно ми е, здрав дух... в тяло.
Имаш ли книги за бизнесмени от рода на... не знам...
Биография на Бил Гейтс, например.
Тези се търсят рядко, но трябва да ми се намира нещо.
Извинете, как да оформим връщането?
Трябва да се свържете директно с автора.
Наистина ли? - Кой е там при вас, Льо Клезио ли?
Не забравяйте да приложите чек. - Виж какво намерих, ще ти хареса.
Жан-Мари Месие, "Световно господство".
Интересно. Защо не.
"Не се правете на герой." Направено!
"Не бързайте с изводите!" Направено!
"Уважавайте околните?" Направено!
Големи глупости! Вдъхновението ти идва на ход.
Марсел Пруст казва:
"По-добре си размърдай задника, отколкото да му четеш".
Изчел съм целия Пруст, но такова нещо не знам.
Може да го е казал. В живота.
Той е пиел. Не, какво... бил е прав.
В наше време външността и много по-важна от достиженията.
Да вземем за пример Ганди. Какво ви идва първо наум?
Думите му или робата му. - Робата му.
Ето, външността, скъпи. И ти трябва да се пооправиш малко.
За тук ти говоря. - Наистина ли?
Извинете, а къде да изпратя реквизитите?
Виждал ли си брат ми?
Още е в пробната.
Как върви в работилницата? - Отлично.
Но забравих да ти кажа, че имам алергия към талаш.
Не мисля, че ще се задържа там... жалко.
Казах ти да пробваш разни занаяти, а след това да избереш.
Да, да, спомням си.
Искам да направя тарталетки за довечера, нали ги обичаш?
Не, няма да готвиш нищо за довечера.
Довечера... ще те водя на рес... то... рант.
Боже.
Къде я е паркирала?
Виж, имахме такава кола в детството си.
А, ето я къде е.
Това е нашата стара Симка 1100.
Не. - 520 000 километра пробег.
Това е колата, която гниеше под брезента в градината ли?
Момчетата от работилницата я възстановиха.
Признаваш ли ги за майстори? - Още как ги признавам.
Спортен волан. И... найлон на седалките.
И седалките са като нови.
По-внимателно с него. - С кого?
Това е татко.
Татко? - Неговата последна воля.
Този кола бе за него по-важна от всичко.
Мама е там отстрани във вратата.
Мама?
Размърдай се!
Защо плачеш? - Защо не дойде да се сбогуваш?
Моник, те ме изхвърлиха на улицата.
В разгара на кризата ми на средната възраст.
Те толкова съжаляваха за това.
От друга страна това ми позволи да преосмисля живота си
и да покажа на какво съм способен в критични моменти.
Здрасти! - Добър вечер, поръчвайте.
Значи, биг бос и файф за мен.
Там има пет сирена и пет меса, нали?
Абсолютно вярно. - А какви по-точно?
Пилешко, говеждо, свинско, телешко и патешко.
Риглашон, гаудо, пармезан, бри и рокфор.
Чудесно. А ти какво искаш?
Не знам. Нещо по-леко.
Тогава голяма кофа крила, два пъти картофи и две големи коли.
Минете напред за плащане, моля.
Виждаш ли, скъпа сестро, всички хора имат фантазии.
Твоята фантазия каква е?
Не знам.
Каква фантазия?
Как огромен жираф кара картинг.
Оригинално.
Сънувах го тази нощ.
Не, не говоря за това.
Говоря ти за мечтите, разбираш ли?
Например да имаш кола с автоматични стъкла.
Не знам... да имаш обувки за всеки ден.
365 чифта.
Или... или да престанеш да събираш талони
и да купуваш продукти от "Акция".
Не знам, никога не съм искала толкова много неща.
Ясно.
Защо мислиш, че руснаците пият 90 градусов спирт?
Просто не знаят за съществуването на шампанското.
Мислиш ли, че красивата външност може да ти даде всичко?
Аз бих си пооправила лицето, но ще бъде само, за да те зарадвам.
Мен ли да зарадваш? Пак не си разбрала нищо.
Не, не трябва да радваш мен, а себе си.
С ново лице ще имаш нов живот.
Мениш си външността, мени се живота.
Така е, това е нова работа, нов приятел.
Дори може да вземеш кредит. - 20 и 90, моля.
Нова Моник. Разбираш ли го или не?
Да, разбирам го. - Така... имате ли маркер?
Малко трябва да оправим скулите.
Ето така.
Ще трябва да махнем и торбичките.
И ямичка тук.
Устата може малко да се преправи.
А носът може малко да се повдигне.
Съвсем малко, малко носле. Копче.
Може ли да се направи? - Разбира се.
А... ще мога ли да дишам през него? - Дори по-добре от преди.
Идеята е отново да повярваш в себе си.
Честно казано вие не трябва да се отказвате.
Кои "вие"? - Ти и останалите.
Кои останали? - Твоите приятели.
Или поне тези, които се съгласят.
Е, какво ще кажеш? Съгласна ли си?
Ти си ми нужна, Моник.
Хайде! - Малък нос значи, а?
Гениално. - Разбира се.
Прекрасно, малък нос. Ще е чудесно.
Ти си гений, братле. - Разбира се.
Малък нос...
Хайде да хапнем.
Малък нос...
Моник...
Франция е велика страна.
А какво е една велика страна без велик народ?
Няма велик народ без велики работници.
А велики работници няма без велики водачи.
Аз съм един от тях.
Ти ще бъдеш първата, която ще го разбере.
Моята фирма "Густо ми е" днес се появява на бял свят.
По дяволите. Падна ми парченце патешко.
Браво, същия си като мама.
Какво правиш? - Свиквам с малки ноздри.
Ей, Жак? - Да?
Стига бе.
Мисля, че си готова. - Готина съм, нали?
Наистина си готова. Направо си за седмицата на модата.
Здравей, Маню. - Здравей, как си?
Помисли ли за това, което ти казах? - За какво?
За бъдещето ти. И той знае.
Да, да, сетих се. Сега само за това мисля.
Дори понякога не мога да спя. - Запали се значи!
Върти ми се, върти ми се.
Това е естествено, така работи. - И на мен само това ми се върти.
Така... влиза ти и не те оставя на мира.
Върти се, върти се. - И отново се връща.
Направо не ти излиза от главата.
Аз ще отида да поспя, че утре ще е труден ден.
Имам куп административна работа.
Ти не се тревожи, мисли за новата си външност.
Ето тук. Отдясно.
Ето там е офисът. Ето тук.
Слушай, това е за последен път. Видя ли какъв кръг направихме?
Знам, знам, но нали караш влакче, а не вагонетки в рудник?
"Намираме се в английския квартал".
"Вдясно от вас е една от най-красивите сгради на града..."
Извинете.
Не че искам да кажа нещо, но аз съм бизнесмен
и чакам вече десет минути.
Приключвам. - Добре.
Ако се чудите как да съберете бомба в домашни условия
сигурно може да го отложите за малко. - Правя резюме.
Нещастни безработни.
Лични данни... не това не. Готово, визитни картички...
Да ви помогна ли? - Не, няма нужда, сам ще се оправя.
Ще стартирам "Пластична хирургия за бедни" в България.
Не искам да ме изпревари някой търгаш.
По дяволите. Разприказвах се.
Така...
Тук са твърде много. Нали натиснах 100?
Ами то така и пише. В кутийка по 100 броя.
Избрахте 100 кутийки по 100 броя. 100 по 100 е 10 000.
Имате 10 000 визитки.
Къде да ги дяна сега? - Това вече не е мой проблем,
но ще ви направим намаление за количество.
По дяволите. Шибан офис!
Мислят, че стартовия капитал го рина с лопата.
Трябва да привлека допълнителни средства.
Да увелича сухото.
"СВЕТОВНИ ПРЕДПРИЕМАЧИ"
Здравейте, трябва ли ви помощ?
Откъде го измисли? - Явно са ви откраднали гумите.
Не са ги откраднали. Аз ги продадох преди една седмица.
Виж ти... е, довиждане. - "Довиждане".
Това мога да го продам за 100 eвро по интeрнет.
Трябва да увелича първоначалния капитал.
Здравей, Клик-Клак. Някакъв се опита да ти свали кардана.
Пратих го на майната му.
Добре, че бях наблизо. Ако не бях аз...
Вземи. - О, мерси, много си мил.
Мога ли да те помоля да поносиш онова кашонче?
Това обаче не е всичко.
Като минавах оттук успях да разкарам един
дето ти сваляше предното стъкло.
Ако не бях аз... - Нямам повече пари.
Един се опита да свали мигачите, но повече няма да припари тук.
Тарзан, сериозно, нямам пари. - Поне 50 цента за чаша вино.
Здравей, абате. Как я карате на върха?
Ей, новия?
После ще ядеш. Ела ми помогни.
Как не се досетих сам.
Прав си... както казва Доналд Тръмп, а не Доналд Дък:
"Няма такова понятие като твърде малка печалба".
Разбирам ги тези неща. Бизнесмен съм.
Какво ядеш?
Малко месце.
И аз някога бях началник. - На какво?
На бар. - И работата не вървеше ли?
Разходите са твърде големи.
Дори да наемеш имигранти и да им плащаш на черно,
да претопляш по два пъти замразените манджи,
да водиш черно счетоводство,
да не приемаш да ти плащат с карти,
да разреждаш алкохола,
да правиш таратор без краставици, пак няма да се оправиш.
Държавата не трябва ли да ти помага?
Никой не обича успешните. Това е то цялата работа.
Това е ясно, но знаеш ли:
Всичко, което не ни убива ни оставя живи.
Добре казано.
Ето една моя визитка. Ако решиш да промениш живота си.
Вие на ръкавици ли гадаете? - Разбира се.
Имали ли сте някога сериозни проблеми със здравето?
Не. - Така си и мислех.
Но затова пък внезапно сте си загубила работата.
Прав съм, нали? - Да, така е.
Харесвахте ли си работата? - Обичах я.
Бих направила всичко, за да си я върна.
Била сте... нека да позная.
Работила сте... - Бях счетоводителка.
Точно така, счетоводителка, разбира се.
Уволниха ме за нелоялно поведение.
Аз бях информатор.
Значи ти...
Разбрах, че фирмата ни има сметки в банката.
В Швейцария ли? - Не, в банката.
Изпратих номерата на сметките на представителите на пресата,
но те не написаха за това и ред.
Ясно са били в комбина.
Тези дебелосерковци пърдят в едно гърне.
Извинете, че ви напомням за това, но мястото ви не е тук.
Но на мен тук ми харесва.
Да, но нали сте имали мечти в детството.
Да.
Мечтаех да стана счетоводителка.
Или...
Актриса.
Не ли? - Как разбрахте?
То веднага се усеща.
Знаете ли, още не е късно.
Наистина ли? - Разбира се.
На колко години сте? - На 46.
Прекрасно.
Здравей, сестричке.
Как ти се стори Жан-Франсоа? - Супер е, супер е.
Това е безумие, но никога не съм се чувствал така.
Никога в живота си.
Общувам с всички, всичко ми е интересно.
Струва ми се... Струва ми се, че се променям.
Може всичко да е от абат Пиер... но сякаш имам криле.
А ние едва не те изхвърлихме, знаеш ли го?
Когато дойде въобще не се вписваше в мястото.
Наложи се да разказвам на всички за теб.
Ето...
Желанието да живееш е толкова
важно за човека, както и средствата.
Абат Пиер. - Сложи го в портмонето си за късмет.
Това негови думи ли са? - Да, негови.
Ако всички вземахме пример от него...
Аз точно това се каня да направя.
Да подаря зрение на слепеца.
Да превърна водата в шампанско.
Да раздам хляб на гладните.
Ти запозна ли се с Беатрис? - Да, да.
Тя съгласи ли се да участва в твоя бизнес?
В нашия бизнес! В нашия бизнес!
Беатрис засега мисли, но вероятно ще се съгласи, стискай палци.
Е, непременно ще се съгласи, не се тревожи.
Надявам се, защото клиентите ни още са малко.
Ти все пак мисли, преди да предлагаш нещо.
Някои тук са много чувствителни. - Не се тревожи.
По-добре питай първо мен. - Добре, добре.
Искам да благодаря на групата на художниците...
и на осветителите...
и на звукорежисьорите...
Искам да добавя, че без всички тези хора
филмите щяха да бъдат много по-евтини,
но и разбира се много по-лоши.
Както казваше Жан-Люк Годар
киното е единственото място в целия град,
където може да се поспи на топло.
Здравей.
Как е?
Какво стана с промяната на живота ти.
Не, нещо греша.
Трябва да съм по-деликатен.
СТЪКЛО
Здравей. - Здравей.
Аз съм брат на началничката ви Моник.
Всичко наред ли е?
Да.
Изглежда между нас има много общи неща.
Ти какво правиш тук?
Ами така... майсторя всичко, рисувам...
Видя ли фреската на входа? Аз им помагах.
Страхотно. Страхотно.
Тези, които не само са получили своите порции,
но са направили
и другите нисши напълно щастливи
са доволни от живота.
Ние, които имаме всичко сме за мир, но считам за свой дълг
да ги облекча. Вие, вие и само вие
се явявате провокатори на всякакъв род насилие.
Я го виж! Много нервен дядка.
Да, такъв беше абат Пиер. Сега работя над видео инсталация,
която ще монтираме над входа на лавката.
Супер, това твое търсене на изкуството
във всяка дреболия е впечатляващо.
Красотата не е само в големите буфери, това е сигурно.
Какво?
Имам предвид дори да нямаш гърди не е толкова страшно.
Не съм казала и дума за това.
Да, не си казала, но аз мисля, че мога
да разшифровам това, което си мислиш.
Но не, ти си права,
защото красотата... големите цици, това е красиво.
Наистина неслучайно Микеланджело
и другите са си избирали пищни модели.
Мога смело да кажа от името на всички мъже на земята,
че никога не бих се срещал... с дъска.
Я духни.
И какво си засадил? - Тук има зеле, и там има зеле.
Жак? - Да?
После ще поговорим, става ли? - Става.
Какво?
Какви си ги свършил в работилницата на Корин?
Тя засега не е уверена, но...
Нали те помолих първо да питаш мен.
Корин е много чувствителна, не може така.
Канех се да ти кажа.
Жак, аз съм във възторг от идеята ти.
Отлично, тогава какъв е проблемът.
Не мога да ти позволя да продължаваш в този дух.
Защо? - Тревожа се за приятелите си.
Ами ако това не сработи.
Защо няма да сработи? Идеята е чисто кадифе.
Обичам кадифето.
Това е шанс на един милион. Да чукна на дърво всичко съм обмислил.
Обичам дърветата. - Ето, виждаш ли?
Жак, досега успявахме да живеем заедно
и парите не ни притесняваха.
Тук е хубаво.
Не го разрушавай.
Моник... Моник...
Сами по себе си парите разрушават малко неща.
Престани да мислиш така.
Парите означават и свобода.
Свобода да потребяваш.
Свобода да пътешестваш. Свобода да не мислиш за нищо.
И дори свобода да ги раздаваш. - А, да!
Ако аз имах пари щях да ги разделя
с другите, с всички, разбира се.
Да, ето къде е проблемът. Точно затова ние сме победители.
Предпочитаме да си оставяме баницата цяла.
Докато загубеняците раздават парчетата
няма да остане нищо от баницата.
Все пак сте седем милиарда.
Жак... моля те да спреш
или ще се наложи аз да те спра.
Нещо не си наред с главата, Жак.
Ще ми се наложи да обяснявам това на останалите.
Не се прави така.
Какво означава това?
Исках да ти кажа, но ти изглеждаше толкова...
щастлив, но въпреки това ти си болен, Жак.
Не знам от какво, но със сигурност си болен.
Трябва да направим нещо за това.
Всичко ще е наред.
Къде отиваме? - При доктор Берже.
Довери му се.
Това е педиатърът, който ни лекуваше като деца.
Сериозно ли? - Сигурна съм, че ще ти помогне.
Ето тук е.
О, Жак.
Какво те води насам?
Пак хиперактивността ли?
Да ти изпиша ли твоя риталин?
Не е нужно.
Да, да ти изпиша ли? - Не, не, не е нужно.
Мадам Сеген.
Е, какво? - Всичко е наред.
И той е вътре. Иска да си сложи нови зъби.
Наистина ли? - Да, мисли и за присаждане на коса,
но нека да не е всичко наведнъж.
Графика му е попълнен за една година напред.
Говори и за теб. - За мен ли?
Да, виждаш ли рецептата?
Ти имаш биполярно разстройство.
Той каза, че аз съм наред, но при теб нещата не са добре.
Не си ли забелязвала, че ти ту се смееш,
ту плачеш... и отново се смееш...
и пак се смееш и понякога отново плачеш.
Отдавна ли си така, не помниш ли?
Да, ако се замисля...
струва ми се, че е... откакто ти се появи.
О!
Не се бях сетил за това.
Във всеки случай трябва да вземаш лекарства.
Обещаваш ли, че ще ги вземаш? Това е много важно.
Ще попиташ ли в аптеката за "Типокод".
Как, как? - Типокод, той така каза.
Аз имам работа в града.
Жак, дявол да го вземе.
Няма да повярваш. - Какво?
Някакъв клошар искаше да нощува в колата ти.
И какво? - Разказах му играта.
Той се съпротивляваше, настояваше. "Искам да спя" вика.
А аз: "И аз искам да спя,
но не чак толкова, че да нощувам в колата на Жак".
С две думи удържах отбраната и той трябваше да си отиде.
Мерси, да си жив и здрав.
Виж, може да си направиш годишен абонамент
за охрана на колата си, по-изгодно е.
Смей се, но скоро ще се сбогуваме с теб.
Фирмата ми си стъпва на краката. Работата върви!
Само като си помисля. Започнах по халат и чехлички.
По чехлички ли? - Да.
Така ще разказват историята ми по телевизията.
Разкажи ми тайната на успеха си, Жак, моля те.
Както всеки бизнесмен аз имам бизнес-план за три години напред.
И планът е такъв: Първата година - оглушителен успех.
Втората година собствен франчайз "Густо ми е".
Третата година продавам всичко,
правя финт и минавам в недвижимите имоти.
Да, приятел, в имотите, защото това е бъдещето.
И настоящето. И миналото.
Виждал ли си някога "Тръмп Тауър"? - Не съм ходил.
А аз вече виждам своя собствен огромен стъклен небостъргач.
Точно на това място.
Пора Тауър.
Леле!
Да. Пора Тауър!
Не се ли отнесох много? - Защо, не.
Смей се, смей се. Чувал ли си за "Ербиенби"?
Основателят му е започнал с даване под наем
на надувни дюшеци, а виж го сега.
БИЛ ГЕЙТС Бизнес със скоростта на мисъл
Лъвът...
Много силен.
Това е много силно.
Красота!
Точно в десетката.
Гениално.
Типокод.
- Престани да кудкудякаш.
Удвоих ти дозата, за да ти подейства по-добре.
Типокод.
Обмислих всичко.
Съгласен съм. Искам да съм красив.
Да, отдавна беше време, приятелю.
Ела с нас.
Типокод.
Жак, сигурен ли си, че след операцията
ще мога да стана професионален футболист?
На моята възраст. - Грегори...
Всички футболисти крият възрастта си, всички.
Всички ли? - Да.
Знаеш ли, че Неймар е 40? А Меси?
Родени са в една година с папата. - Наистина ли?
Всички го знаят.
Възрастта не е най-важното за истинския футболист.
Това ми го каза навремето абата. - Наистина ли?
С новата си външност и татуировките ще си магнит за спонсорите.
Наистина ли? - Наистина, наистина, и воден джет.
Горещо маце в кожи, спортна кола.
Наистина ли? - Да.
И заплатата ти ще я превеждат в офшорка,
за да плащаш по-малко данъци. - Наистина ли?
Можеш ли да плюеш? Това е много важно.
Всички футболисти могат да плюят.
Браво.
Дай да потренираме малко.
Странични ефекти: Диария, тревожност,
затруднено дишане, главоболие,
загуба на апетит, повдигане, нощни кошмари,
звън в ушите, сухота в устата, клопане...
Клопане?
Клопане.
Хайде, хвани я. - Типокод.
Типокод.
Първо, Корин, бих искал да ти благодаря,
за това, че размисли.
Така, всички ли се настанихте. Удобно ли ви е?
Ще започнем с по няколко думи за себе си, за да се опознаем по-добре.
Ти си първа. - Аз съм Моник.
Жан Франсоа. - Корин.
Марио.
Марио е... - Марио е мой, приятел, аз го доведох.
Отлично. Добре дошъл.
Венсан. - Грегори.
Маню. - Да.
И разбира се Беатрис. Вижте, за да подобрим качеството
на предоставяните от нас услуги събранието ни ще бъде заснето
от бъдещата екранна звезда Беатрис.
И така...
Густо ми е! Густо ми е!
Какво е това чудновато име?
Много пъти го чухте за последните няколко дни.
Това не е просто пластична хирургия,
това е цял пакет услуги.
"Густо ми е" включва пластична хирургия,
увереност в себе си, културни услуги,
и... някои дреболии.
Що се отнася до културата...
бих казал, че това ще бъдат уикенди в България.
Туристически маршрут по интереси.
По моя авторска идея. И така...
Ще ви раздам медицински въпросници.
Всичко това, разбира се, е конфиденциално.
Пълна медицинска тайна.
Вие ще ги попълните и ще ми ги върнете в пликовете.
За да може да ги прочете само доктор Урсуски,
голямото светило на България.
Приложил съм и търговско предложение,
за да ви покажем, че имаме работа със сериозна и надеждна клиника.
Те имат дори свой сайт. Е, сега вече се познаваме взаимно.
В началото всички някак гледаха отстрани,
но сега виждам, че работата тръгна в правилната посока.
Ако имате въпроси аз съм тук, за да отговоря на тях.
Моля, Корин? - Този доктор Урсус...
Добър доктор ли е? Имате ли примери за неговата работа?
Разбира се, че имаме. Започнете от мен.
Попитайте и Моник, и тя ще потвърди.
Преди бях дребен и неугледен. С изгнили зъби, стърчащи уши,
но главното бе, че тежах 105 килограма.
Ето доказателството. Моите стари плувки.
Да, по дяволите, да. Има ли други въпроси?
Аз имам. - Да, Грегори.
С какво ще ни хранят по време на пътуването?
Защо така странно си държиш ръката?
Това е позата на всички професионални футболисти.
А, да, разбира се.
Ти зададе много добър въпрос.
Обикновено клиентите на "Густо ми е"
са на малко по-високо ниво от вас,
затова в нашия случай, във вашия случай,
както знаете бях принуден максимално да сваля цените.
Бюджетът е много ограничен, това е нещо като "пробна тарифа".
Вътре влиза безплатния трансфер, петзвезден хотел
и отговаряйки на твоя въпрос за обяд консервирана скумрия,
източник на Омега 3.
Но да се върнем към главната тема на днешната ни среща,
а именно заплащането на пакетното предложение.
И така... какво имаме?
Имаме една липопластика... две липосукции...
едно точково присаждане на коса, два лицеви лифтинга,
една зъбна имплантация, една мамопластика,
една дурупластика,
една вагинопластика.
Ринопластика и...
фалос пластика,
и... Марио предполагам депилиране.
Добре.
Да добавим и почистване на зъбен камък.
Жак, по дяволите. А медицинската тайна?
Нали не съм споменавал имена, Жан-Франсоа?
Като цяло се събират 12 160 eвро.
Как ще постъпим?
Ще платите общо или ще ги разделим на осем..
Тогава ще излезе по 1520 eвро на човек.
Не е толкова скъпо. - Сумата с ДДС ли е?
Не искам да плащам за тези, които са избрали скъпи процедури.
Аз имам само една липосукция.
Сега не е време за такива дреболии.
Нека да поддържаме отборния дух.
Духът на общност, толкова ценен за нашия абат Пиер, така че...
да пристъпим към заплащането,
а за това да поговорим по-късно? - Необходимо ни е време.
Да, разбирам.
В такъв случай ви давам два дни, но не повече, съгласни ли сте?
Тате, мамо, извинете, но ще се наложи малко да ви разтревожа.
Не ми се сърдете.
Не знам къде отиваме, не разбирам какво правя,
но знам, че имам мисия.
При вас не се получи, но при мен трябва да се получи.
Ало. Слушам ви.
И така... липопластика, две липосукции и едно присаждане
на коса, две лифтинга, зъбни импланти, мамопластика,
фото пластика, вагинопластика, дурупластика,
фалос пластика и отстраняване на зъбен камък.
Всичко е точно така. - Кеш ли ще платите?
Да, необходимите средства са събрани, не се безпокойте.
Добре, ако изчакате минутка ще съгласувам списъка с доктора.
Да, разбира се, а аз ще предам на секретаря си разпореждане
относно следващите ни срещи. - Прекрасно.
Един момент...
Грегори, какви ги вършиш! Имам видео мост с България.
Мосю Пора. - Да, да.
Мосю Пора? - Тук съм.
Моник, добре ли си?
А, да, добре съм.
Жак, мога ли да те попитам нещо?
Мислиш ли, че ще се получи?
Разбира се, че ще се получи.
Ти си в прекрасна форма, а имаш и известни технически навици.
Можеш да се справиш с всички видове тостери.
Сериозно.
Твоят единствен проблем е... външния ти вид.
Общото впечатление, стилът ти. - Да, прав си.
Цял живот съм си патил от тази външност.
Особено момичетата, те вечно ми се подиграваха.
Да, те са си такива. Клюкарстват, обсъждат всички.
Точно в това е проблемът. Например...
за да полетиш в космоса трябва да си
синеок блондин с блестяща усмивка.
Това е животът, Марио.
Космонавтът трябва да радва очите.
Да изглежда представително.
Марио? - Какво?
Погледни нагоре.
Скоро ще бъдеш там.
Мерси, Жак.
Мерси.
Ти си чудесно момче.
Скумрия, вино...
Вино, скумрия? - Чаша бяло.
Добре, че сме в камион, а не в самолет.
Поне краката си можеш да протегнеш.
Това е самолет за тези, които се страхуват от летенето.
Ясно. Ясно.
Вино, скумрия, мадам?
Има и малко печена треска.
Кой е враг? Враг е всеки,
който застава на вашия път към успеха и богатството.
Но враг сте си и самите вие.
Да, да, вие!
Точно вие!
Борете се със стреса!
Преборете глупавата вежливост, тази... услужливост!
Всичко това ви пречи.
Всичко ви възпира.
Вие сте с вързани ръце и крака.
Събудете се! Трябва да сте като крале.
Като краля на джунглата, на зверовете, ето кой е неудържим.
Него никой и нищо не може да го спре... нищо.
Между другото, кой е този звяр? Кой?
Лъвът. - Точно така, лъвът!
Спокойно.
Останете по местата си. Малка турбулентност.
Пристигнахме. Слизайте.
Дами и господа, слизането е през задната врата.
Така, Моник дай парите. Те са в чантата ти.
240 eвро за път. Не е толкова лошо.
На вашите услуги "Пора Турс". Отворете очи и гледайте.
Пред вас е дворецът на Чаушеску. Последният дворец на комунягите.
На Чаушеску ли? Че това е в Румъния.
Как ще се доберем до България? С каруци ли?
Уважаеми клиенти, моля не се безпокойте.
Сега ще усетите вкуса на американската мечта.
Мамка му, това е шибана лимузина.
Моля, насам. Всички насам.
Нека да ви представя Миша. Нашият водач.
Нашата фирма го намери по интeрнет.
Той е професионалист и не иска много пари.
Парите напред. - Парите... да.
Моник, чантата.
Миша, написахте, че ще дойдете със сватбена лимузина?
Не искам да ви обидя, но тази е по-подходяща за разводи.
Аз карам лимузини от Букурещ за София за сватби.
Ясно.
Още не съм довършил украсата. - Така си и помислих.
Затова и не ви вземам скъпо.
Какъв е този шум?
Според мен всичко е наред.
Лимузина за разводи. Идеята не е лоша.
Миша, имате ли химикалка? Някой има ли химикалче?
Всички ли си глътнахте езиците?
Я кажете каква е работата?
Страх ни е. - Страх ли ви е?
Някога виждали ли сте лъв да се бои, преди да скочи върху антилопата?
Не, доверете ми се. Доверие!
Какво е това?
Това е клиниката.
Ама че физиономии направихте.
Разбира се, че не е клиниката.
"Густо ми е" е не само здраве, но и културно обогатяване.
Това е характерно за нашата фирма.
Пред вас е знаменитата "Бузлуджа".
Великата пирамида на комунизма.
Най-голямото здание построявано някога в негова чест.
Насам.
Хайде, хайде, няма да закъснеем за клиниката.
Построена в 1981 година Бузлуджа е трябвало
да стане Меката на комунизма.
Вижда се от Румъния, България и дори от Гърция.
На строежа са били заети повече от 60 000 работници.
Насам.
Да влезем вътре.
Не се опитвайте да прочетете надписа.
Всичко е написано отзад напред. Моля, влезте...
Така, насам. Настанете се.
Огледайте се наоколо.
Не пропускайте нищо. Вдигнете очи.
Обърнете внимание! Оригинално лого от 14-та година.
Сърп и чук.
Да, до появата на комбайните им е било много тежко.
Пред вас е основата на комунизма, създаден с добри намерения,
и тримата му пророка: Маркс, Енгелс и Ленин.
Оставили след себе си 100 млн загинали и червения флаг.
Не! - Моник.
Моник! Моник! Какво толкова казах?
Ти оскърбяваш паметта на татко.
Аз ли оскърбявам татко?
Всички грешим. Някога и аз повярвах в Бернар Кушнер.
Той вярваше в това с цялото си сърце.
Ти беше... много малък и не помниш как той ходеше
всяка неделя на пазара да раздава "Юманите".
Ръцете му не бяха в кръв, а в мастило.
Той беше щастлив
и пълен с надежда за всички тези нещастни хора,
експлоатирани от кръвопийците капиталисти.
Бедният татко, а колко те обичаше.
Не мога да слушам как го наричаш убиец.
Или как мислиш само за пари,
защото твоя капитализъм всъщност е седем милиарда загинали.
Да, седем милиарда.
Да не броя нещастните животни, които ще умрат преди това.
Чакай, Моник. Не, не, не.
Прости ми, Моник, прости ми. Прости ми.
Жан, братчето ми... Нима сам не разбираш?
Ти вървиш по глуха улица.
Никога няма да бъдеш щастлив.
Никога...
Моник, не... Вие сте длъжни...
Вие сте длъжни да станете красиви, послушай ме.
Това е много важно. Ти си ми нужна, Моник.
Нужна си ми, Моник.
Моля те.
Нужна си ми.
Помогни ми, Моник.
Помогни ми.
Вие... трябва да се промените.
Както ви казах "Густо ми е" е 100 процентова гаранция.
Виждам. - Може да успеем дори
да установим сътрудничество. Ние и вие.
Може да го обсъдим с д-р Урсус. - Разбира се.
Знайте, че при мен е пълно с клиенти. - Така ли?
Идват един след друг. Извинете...
Сега не мога. В среща съм.
Почакайте, сега ще мине Моник, след това е вашият ред.
Какво... защо?
Не, какво има?
Добре, идвам. Извинете, клиентите ме викат спешно.
Няма проблем.
Огледах наоколо. Хубавичко, е нали?
Имат дори паметник.
Какво се е случило?
Жак, извинявай, искахме да ти кажем,
че никога не сме искали да станем царе на зверовете.
И?
Дори... не ми трябва Тесла или вила в Маракеш.
Харесва ми караваната ми, обичам песа си.
Тъпата ми муцуна също ми харесва.
А аз не искам да бъда актриса.
И така съм си добре.
И устните ми ме устройват.
За мен е нормално да съм дебел.
И не искам да си слагам пръстен на стомаха.
А футбола направо го разлюбих.
Всичко е купено. Безполезно.
Какво мога да направя?
Жак, не искам да обявявам прогнозата за времето.
Освен това заради глобалното затопляне скоро ще бъдат такива горещини,
че няма да има нужда от прогнози.
А аз не искам да съм порно актьор.
Знаеш ли, едва ли бухалка между краката ще ме направи щастлив.
А аз не искам да бъда космонавт.
И така съм на луната и витая в облаците.
Чакайте...
Подигравате ли ми се? Нищо не разбирам.
Всъщност ние от самото начало се преструвахме.
Да, не искахме тя отново да изпадне в депресия.
Защото... много обичаме Моник.
Да, много я обичаме.
А парите? - Това са пари на сестра ти.
Тя си продаде колата и всичките си бижута.
И да знаеш, че тази твоя идея да обединиш културата
и пластичната хирургия
се е появила преди 1000 години...
Намерих една статия от 12-та година на тази тема.
"Ще промениш света" казваш!
С тези загубеняци!
Нека сега да се чудят как ще се върнат обратно.
Какви ги свърших! Какво направих!
Всичко бях обмислил.
Беше на косъм. На едно косъмче.
Мамка му!
Сега трябва да започвам всичко отначало.
Тук има достатъчно за първо време. Ще започна от нулата.
С нови идеи. Лимузини за развод.
Мамо.
Татко.
Какво правите тук?
Ето ви най-накрая в страната на мечтите ви.
Моник... Прости ми.
Прости ми, сестричке. Ще се върна.
Прости ми.
Аз съм голям глупак.
И аз те обичам.
Аз съм просто глупак.
Какъв глупак съм.
Мерси.
По дяволите.
Мерси.
Помниш ли, как говореше за царя на животните?
А аз ти казах, че е лъвът. Знаеш ли кой е лъв?
Ти си лъв. Ще се справиш, приятелю.
Ти си лъв.
Дръж се, Жак, ние сме с теб.
Доктор Урсус, говорите ли френски?
Говорите ли френски. - Руский.
Браво, маладец. Ще ви кажа... моя приятел...
Претърпя катастрофа. Бързо му направете операция.
Девойче, бързо раждат само котките.
Направете я, парите за нашите операции
са при документите му.
Ще ви ги дам, но оперирайте него.
Той е много нарязан.
Трябва ни някаква снимка за модел.
Ще се опитам да възстановя лицето му.
Мисля, че в документите му има и снимка.
Хайде, момчета, вдигнете го малко.
Готово.
Е, какво...
Ще се опитам да направя най-доброто.
Много ви благодаря.
ЕДНА ГОДИНА ПО-КЪСНО
Мари-Кристин, как си? - Добре съм, а ти?
Аз също, дадоха ми стажант.
Много се радвам. - Ще ми помогне за фестивала.
Ще ти помогне за всичко. - Да, говорих с Моник.
Това е страхотно. - Тя го одобри.
Радвам се. - Нещата вървят добре.
Много съм доволен. - Чудесно.
Здравейте. - Здравейте.
Вие сте от "Маус", нали? - Да.
Отлично, търся едно момче на име Клик-Клак.
Не познавам такъв. - Той ми е приятел.
Нямам представа. - Не, извинете.
Здравей. - Здравей.
Търся един приятел. Казва се Клик-Клак.
Аз... не го познавам.
Тогава може би Жак?
Жак... има такъв. Не знам къде е днес,
но попитайте в офиса. Моник трябва да знае.
Здравейте, търся Моник. - Аз съм.
Аз се казвам Тарзан. Трябва ми Жак.
Исках да дойда с вас преди една година, но...
Много си изтървал. Виж резултата.
Много ви отива. Приличате на актриса.
На актриса ли? - Да.
На актриса! Ах, тези мъже.
За какво търсите брат ми?
Събрах достатъчно пари за пътуването и си помислих...
А, помислил си си...
Не мисли, по-добре поговори с него.
Той е отсреща в счетоводството.
Не може да не го забележиш. - Благодаря, мадам актриса.
Пора тауър, виж ти!
Абате!
Не, това съм аз.
Жак. - Какво се е случило?
Виж какво стана!
Добре, че сестра ми не е дала на доктора снимка на майка Тереза.
Какво искаш, Тарзан?
Размишлявах върху думите ти и мисля, че съм готов.
Готов съм да си направя операция в България.
Имам парите. - Забрави за това.
Какво... не. Не постъпвай така с мен.
Абате, моля те. - Не.
Абата е един друг. - Жак, престани.
Кога е следващото пътуване?
Никога. Отказах се.
С това е свършено.
Опитах се да им продам красота, а тя се оказа наоколо,
във всеки един от тях.
Запази си парите и се присъедини към нас.
Ти толкова красиво говориш.
Да.
Аз също се промених.
Виждам... - Не, имам предвид и вътре.
Исках да съм като Бил Гейтс, милиардер...
но станах абат Пиер.
Не възразявам.
Виж.
Това е новият свят.
Виждаш ли? Ние събираме отломките от стария.
Поправяме ги... преправяме ги...
В края на краищата ти си успял.
Може би не така, както го планираше...
Да, може и така да се каже. Знаеш ли какво казваше абат Пиер?
"Главното е не да преуспееш,
главното е да не пропуснеш аперитива".
Възможно е и да го е казал. - Добре, да вървим.
Готови ли сте? Започваме.
Между другото, какво стана с колата ми?
Какво, какво... продадох я.
Откъде мислиш, че имам пари?
И сега... имам химикалка.
Позволете ми да ви представя Тарзан.
Мой приятел от стария свят.
Заповядай.
Мисията е изпълнена.
Превод и субтитри Ivon