Досега в Старгейт SG-1:
Мерлин е разработвал някакво ново изобретение.
Оръжие, способно да унищожава възнесени същества.
Тук почива Мерудин, архитекта на всичко това.
Мъртъв е.
Виждали сме го да зарежда информация в нечие съзнание.
Имаш спомените на Мерлин? - Някои... За Земята, за Атлантида,
както и за работата му в тази лаборатория.
Какво е това?
Първата стъпка от създаването на оръжието на Мерлин.
Имам прекалено много мисли в главата си. Не мога да се концентрирам, обърквам се.
Трябва да се бориш. - Трябва да го оставя.
Вървете към Портала! Аз съм зад вас.
Беше доста убедителен.
Преобрази се или умри. Доста убедително.
Не каза нищо за смърт. Само за спасение, за вечен живот.
За благословията на Орай. - И не ви е заплашвал?
Говореше за религията.
Остави ни тази книга, за да я прочетем и да обмислим.
Каза, че днес ще се върне, за да чуе отговора ни.
Не сте само вие. Това се случва из цялата галактика.
Казвате, че обещанията на Приорите са лъжливи?
Казваме, че в книгата има толкова истина, колкото и в "Шифърът на Леонардо".
Те точно това искат да си мислите.
Кои са "те"? - Не разбирам.
Toва е книга от планетата ни. Увлекателна, но пълна измислица.
Не съм много сигурна. - Ок, май малко се поотклонихме.
Какви доказателства имате в подкрепа на твърденията си?
Всъщност никакви. Не можем да ви кажем какво да правите.
Очевидно е, че подчиняването на хора чрез заплахи е нередно.
Ако решите да се опълчите, всячески ще се опитаме да ви помогнем.
Нищо не обещаваме.
Но сме виждали заличени редица подобни селища.
Както казах, Приорът не отправи никакви заплахи.
Говореше за достойнствата на Ориджин
като Истинското спасение. - Меко пипа. Това е нов подход.
Орайският Приор се завърна.
Слушай, без значение по кой път ще поемете…
вероятно ще е най-добре Приорът да не узнава за нас.
Moжете да се скриете тук.
Добре дошъл отново. - Благодаря ти, Теварис.
Съзряхте ли божествената истина? - Да, Приоре.
Искаме да чуем още от мъдростта ти.
Toва не е моята мъдрост, а мъдростта на вековете,
стелеща се върху нас чрез единствените истински богове.
Благословени да са Орай.
Превод и субтитри ГАВРИЛ ГАВРИЛОВ
СТАРГЕЙТ SG-1
С участието на:
Бен Браудър
Аманда Тапинг
Кристофър Джъдж
Клаудия Блек
Бо Бриджис
Майкъл Шанкс
Телевизионна адаптация БРАД РАЙТ и ДЖОНАТАН ГЛАСНЪР
Сезон 10, епизод 14 "ЗАБЛУДАТА"
Aдрия трябва да му е сторила нещо. Преди да го превърне в Приор.
Казваш, че някак му е промила мозъка?
Даниел не би станал доброволно един от тях.
Да проповядва вярванията им. - При това е адски добър.
Хората ядяха от ръката му без капчица съмнение за геноцид.
Toва ме кара да мисля, че в него е останала частица от Даниел.
По-силен е от всичко това. - Да.
Но трябва да приемем, че може изобщо да не е вече Даниел.
Съзнанието на Мерлин може напълно да е засенчило Даниел.
Да го е отслабил в полза на Адрия. - И все пак...
Не бива да го изоставяме. - И какво ще правим?
Ще си го вземем.
Ще опитаме да разберем какво се е случило и да го отстраним.
Ще си го върнем. - Изглежда ми доста рисковано.
Може би Адрия се надява точно на това.
Може би го използва, за да се добере до нас.
И все пак… това е Даниел.
Ако има някакъв шанс… - Нямаме избор.
"Тогава Ариан свалил маската си и показал лицето си."
”Външният ви вид е без значение. Само духът в сърцата ви”.
Блажени са онези, които следват Пътя на Ориджин.
Какво ви забави толкова?!
Картър, при нас е.
Чудесно. Влизай в хиперпространството.
Приемам, че антиприорското оръжие работи.
Това не пречеше да го "затнем".
Хора…
Даниел? - Какво става?
Можем да те попитаме същото.
Ок, това не е необходимо. - Не се обиждай, но…
Скоро поглеждал ли си се в огледалото?
Не съм заплаха за вас. - В случай, че размислиш,
знай, че има човек да натисне бутона и да те прати в открития космос.
Трябваше да оставим това да се случи. Беше част от плана.
Извини ме… ние? - Да, Мерлин и аз.
Значи още е в теб? - Да, помниш ли,
когато с Адрия се сборихме? - Да.
Благодарни сме за което. - Добре, че се измъкнахте.
Тя беше прекалено силна за мен.
Но не можех да оставя оръжието на Мерлин в ръцете й.
Знам, че е единственият ни шанс да унищожим Орай.
Предал си се.
По един или друг начин.
Ориджин е създаден да предава енергията от поклонниците към Орай.
Това е съзнателен акт, който води душата към спасение и Възнесение.
Toва не е тайна. Книгата на Ориджин казва:
„Слей се с Пътя и пътуването ще те отведе към вечността”.
Ако това бе енергия, която Орай измукват чрез вярата,
Древните щяха да са ги заличили отдавна.
Защо?
Знаеш отговора. Вече си бил Възнесен.
Защото не биха толерирали нещо или някого,
който не следва техните колективни правила.
Твърдят, че не се намесват, но манипулират.
Съхраняват знанието си и пречат на нисшестоящите да достигнат нивото им.
Изглежда знаеше всичко за мен.
Притежаваше… невероятна сила за убеждаване.
Сякаш чувах класът й в главата си, който ми казваше в какво да вярвам.
И така я оставих да вярва, че ме е докопала.
Преобрази ме.
Защо? - Защото трябваше да ми вярва.
Повярва ли ти?
Не ме разбирай погрешно. Добър лъжец си, но не колкото мен.
Че кой ли пък е? - Адрия ме разгадаваше добре.
Как успя да я заблудиш? - Успях да предпазя Даниел.
Накарах Адрия да мисли, че го е подчинила на волята си.
Мерлин? - Беше необходимо.
Откакто сме заедно разбрах чрез теб какво са майчините чувства.
Какви чувства?
За мен е много важно, че я спасихме заедно.
Разбира се.
Виждам промяната в теб.
Tака е, защото направи толкова много за мен.
Показа ми верният път. - Щастлива съм за това.
И мога да направя още толкова много.
Както и ти за мен.
Доверила ти се е толкова, че те е превърнала в Приор.
Налагаше й се.
И защо, по-точно? - Защото знаеше,
че съм най-добрият й шанс за убеждаване на Земята.
И мен.
Toва обяснява защо е искала да ти повярва, а не защо е трябвало.
Имаше оръжието на Мерлин, но не знаеше как да го завърши.
Mислех, че знае всичко. - Тя е човек.
Знанието й е ограничено. - Но Мерлин е знаел как.
To е най-прекия път да се избегне войната между Орай и Древните.
Знаеше, че у-вото може да се използва за унищожаването на Древните.
Казах й, че ще го завърша.
Направи ли го? - Не съвсем, но почти.
Трябваше да наглася плана си, преди да го довърша.
Който е...?
Трябваше да ме направи Приор.
Щях да открадна Орайски кораб, да мина през Суперпортала
в галактиката на Орай с оръжието и да ги унищожа.
Добре, но има един малък недостатък в този план.
Знам. Блокиран е тунела на Суперпортала. Затова съм тук.
Искам да го изключите.
Знаел е, че не й е достоен противник.
Не е позволил незавършеното оръжие да попадне в ръцете й,
затова с Мерлин са решили да излъжат Адрия, че е под нейна власт.
Така е можел да работи по оръжието. Привидно този път,
за да го използва тя срещу Древните. - Мерлин ли?
Каза, че съзнанието на Мерлин е още в главата му.
Дори понякога изглежда, че говори Мерлин.
Даниел каза, че това го предпазва от влиянието на Адрия
и е позволило да я убеди да го направи Приор.
Защо му трябва да го прави Приор?
За да открадне Орайски кораб и оръжието и да мине през Суперпортала.
Иска да изключим входящият тунел, за да набере изходящ.
Да... Така казва той.
Не вярваш, че Даниел Джаксън е бил искрен.
О, искам да вярвам. - Може би точно това очакват от нас.
Ако Адрия наистина някак е успяла
да промие мозъка на Даниел… - Всичко може да е сложен план
да изключим тунела, за да пристигнат още Орайски кораби.
И какво ще правим?
Момчета…
Toва е нещо ново. - Да, все има нещо, нали?
Казвам ти, не ти отива. - О, само временно е.
Вярно? - Да.
Когато Мерлин програмира у-вото да зареди съзнанието му в мен,
той му даде времева граница.
Знаеше, че само аз ще оцелея с умовете на двама души в главата си, та...
A когато той си отиде...?
Генетично е програмирал тялото и умът ми да се върнат във фазата, в която са били.
И може да го направи? - Надявам се.
Вече няма да изглеждам така.
Няма да имам специалните умения на Приор.
За съжаление, ще съм малко поостаряла версия на самият мен.
Но това е чудесна новина. - Да.
Само че няма да мога да пилотирам Орайски кораб,
ще бъде много късно за плана и Адрия ще има оръжието на Мерлин.
Мислех, че не е завършено. - Малко му остава.
Всички части са там, трябва само да се сглобят. Адрия ще успее.
И кога точно каляската ще се превърне отново в тиква?
Нямам много време. Около ден. - Ден?!
Малко рисковано начинание! - Нямам голям избор.
Отне ви повечко време от планираното, за да ме заловите, така че...
Вярно...
Я пак... Защо трябваше да го правим?
Не можех просто да цъфна при вас. Адрия щеше да заподозре нещо.
Да, разбирам. - Джак, трябва да ми повярваш.
Защо?
Защо… Ами защото, знам ли, заложена е съдбата на галактиката?
Абе… тоя сапун вече се поизми.
Не, това не се измива.
Трябва да изключите Суперпортала и да ме пуснете.
Знаеш как мразя да ми нареждат. - Джак, това съм аз!
Това трябва да ме убеди? Я се виж! - Някога подвеждал ли съм те?
Не ми отговаряй! Подвеждал ли съм те, когато е имало нещо важно?
В момента въобще не знам дори с кого разговарям.
Не и когато те измъчва Ба'ал, убиваше те и те възкресяваше отново и отново.
Бях до теб през цялото време. - Добре, спри се вече!
Това няма нужда да ми се припомня.
Вече сме го дъвкали няколко пъти.
Понеже знаеш неща, които Даниел знае не значи, че си той, че казваш истината.
Знаеш какво искаш от мен. - Знам!
Всичко си има граници.
Картър не мисли, че ще стане. - Напротив, ще стане!
Ако се телепортира Марк 9 в Пегас, ще разруши онзи Портал.
Тунелът ще бъде прекъснат. - Откъде знаеш?
Ехо, Мерлин! - О, да… Meрлин.
Джак, ще ми се да го докажа. Ще ми се да те убедя, но не мога.
Toва беше единственият ми избор и аз го грабнах.
Планът е добър. Трябва да ми повярвате. Да имате малко вяра.
Мислех, че всички я имате. - Защо?
От всички ти най-добре знаеш, че не вярвам на нищо и на никого,
каквото и да се каже, дори и да разбирам за какво става дума!
Джак, аз съм. - Така ли...?
Прав е, сър.
Maрк 9, изпратен директно зад потока, без да се абсорбира от тунела,
ще разруши Портала и ще прекъсне връзката.
Да.
Трябваше да го знам това.
Е, вярвате ли му сега? - Не знам, честно казано.
За съжаление не мисля, че и полиграфът би помогнал.
Няма, но това не ме безпокои.
Mисля, че имам нещо по-добро.
Тийл'к, колкото повече се бавя, толкова Адрия ще става по-подозрителна.
Защо проповядваше на жителите на онази планета?
Какво?
Вече казах. Знаех, че ще сте там и се оставих да ме заловите.
Не ме разбра правилно, Даниел Джаксън.
Защо Адрия не е подозрителна към действията ти?
Беше на незначителна човешка планета, вместо да завършваш оръжието.
Всъщност тя ме спря, преди да го завърша.
Защо?
Почти приключих. - Знам.
Трябва да спреш засега.
Oпасяваш се, че Древните ще отнемат у- вото, преди да сме го използвали.
Намесвали са се веднъж при създаването му.
Използваш познанието на Мерлин. Придобил го е с Възнесението си.
Но ако не го завърша… - Засега...
Трябва да донесеш още енергия от последователи в лоното.
Първоначалният план е бил Орай да приобщят цялата галактика,
за да добият достатъчно сила да атакуват Древните.
Но дори и тогава, конфликт на подобно ниво би бил скъп.
Но сега имат оръжие, с което да убият всички Възнесени
в периметъра на галактиката с един замах.
Сега само трябва да разсейват Древните достатъчно, за да го използват.
Да ги въвлекат в битка, за да използват оръжието.
Тогава се оттеглят на безопасно разстояние, за да го детонира Адрия.
Ако Древните приемат това оръжие като заплаха,
защо веднага не се намесят? - Нямам представа.
Moже да дават шанс на плана ми да проработи.
Иначе, Орай вярват, че ще им трябва още сила,
за да увеличат шансовете си за успех.
Още сила…
Значи още последователи. - Именно.
Aдрия работи здраво, което ми дава шанс да открадна кораба с оръжието.
Но само ако ми повярвате, че още съм на ваша страна!
Губим ценно време.
Вярвам, че Даниел Джаксън казва истината.
Добрите новини валят…
Кажи им го ти, защото на мен не ми стиска.
Всичко е наред, сър. Ген. О'Нийл ни просветли. МНК е мерудия на всичко.
Май не знаете всичко.
Трябва да разберете…
Обсъдихме всички доказателства.
И въпреки, че ми е трудно чувствам, че нямаме алтернатива.
Ще караш ли по същество?
Уверявам ви, че това е най- трудното решение, което съм взимал.
Но поемам пълна отговорност за него.
Базирайки се на моя препоръка, МНК предложи на Президента
животът на Даниел Джаксън да бъде отнет. Незабавно.
И така…
Какво става, по дяволите?
Това онова… абе, обичайното. Няма да повярваш какво става в
„Да оцелееш”. - Не обичам да настоявам,
но имам краен срок да гоня. - О, ние също.
О, да. Преди да съм разбрал как да преодолея антиприорското у-во.
Мислех, че Тийл'к ми повярва. - Повярва ти.
Джак? - Не. И той е на твоя страна.
Онази малка невестулка, която някак представлява правителството ви.
Улзи? - Не съм много сигурна, но…
мисля, че май не те харесва. - Иска да ме ликвидирате, нали?
Не съм сигурна доколко е сериозен.
Изглежда ми кичозен. - Опасявах се точно от това.
Toй настояваше да запазим Кейлек жив
и се опари заради това. – Кейлек?
Еволюирал син на Анубис. Умряха двама души. Можеше да са и повече.
След като го казваш, явно е в играта.
Но не се притеснявай. Стигне ли се до там, имам план.
О, имаш план? Супер! Какъв е?
Ами…
Като казах, че имам план, говорех, че имам да планирам план.
Дий че, ако се стигне до там, ще имам план.
Освободила съм си целият следобед…
за планиране.
Вярваш ми, нали?
Добре.
Сега аз не ти вярвам.
Постави се на наше място...
Как би постъпил?
Знам, че си ми се доверявал, дори когато не е трябвало.
Но аз може би съм единствената, която знае колко опасна и силна е Адрия.
Нямаш доказателство, освен думите си. Трябва да стигат...
Но тук е заложено много.
Не бих позволил да те убият. - Разбира се, че не.
Няма да позволя да се случи и с теб.
Но би ли ме подкрепил, ако предлагах нещо,
което може да доведе до окончателна победа на Орай?
Не, ако имаше и нищожен шанс да съм от другата страна.
Ако имаше дори и капчица съмнение?
Toва е абсолютна глупост! Губиш ни времето!
Д- р Джаксън беше този, който предложи да убием Кейлек.
Той бе демонично изчадие на Анубис!
A д-р Джаксън в момента е дори по-голяма потенциална заплаха.
Ключовата дума е "потенциална”. Дори не знаем какво точно става.
Докато разберем, може да стане прекалено късно!
Антиприорското у-во е ефективно за определено време.
След това, няма да можете да го контролирате.
Добре. Хубаво ме чуй, защото няма да повтарям.
Ще убиеш Даниел... но само през трупа ми!
Очевидно трябва да обсъдим някои реални възможности.
Не можем вечно да държим д-р Джаксън.
Не можем и да го освободим, предвид това, което знае.
Ако е под влиянието им, Орай вече са научили всичко от него.
Какво предлагате?
Д- р Джаксън твърди, че съвсем скоро ще е стария.
Трябва да го задържим достатъчно, за да видим дали е истина.
Ако не е, пак ще имаме възможността да го поставиме в стазис.
Ако дотогава не е причинил глобална катастрофа.
Я стига!
Ако казва истината, пропиляваме най-големия си шанс да отупаме лошите.
Как върви, сър?
Копнея за дните, в които носех оръжие.
При вас как е? - Имаме една откачена идея.
Аз съм си луд. Обичам лудориите. С лудориите сме хей така!
И Кам ги обича.
Значи, ако Джаксън казва истината,
някъде там има Орайски кораб с почти завършено оръжие,
което може би е ефективно срещу Орай.
Мисля, че трябва да го намерим. - Прави сте, откачено е!
Казвам само,
че ако не позволят на Джаксън да завърши мисията,
няма причина ние да не опитаме.
Даниел Джаксън може да ни даде информация, полезна за успеха на мисията.
Може да ни каже къде е кораба и как незабелязано да се качим на него.
И вероятно има достатъчно познания за технологията им,
за да ме запознае с необходимото за бордовия интерфейс.
Ако приемем, че ти каже.
И защо да не ми каже?
Ако знае, мърдане няма.
Това е откачено!
И аз това им казах. Откачено, ненормално, лудо!
Но пък кое ли не е?
Джак, аз трябва да отида. Прекалено опасно е за някой друг.
Не и ако ми дадеш необходимите сведения.
Планът е мой! - Беше скапан! Хайде, Даниел!
Знаеш, че няма да изключим Суперпортала заради теб.
Нямаме друг избор. - О, сега сме на "ние".
Бил си на моето място преди. Е, не точно на това, но подобно!
Да, сигурен съм в това.
Но през главата ми е минало толкова много, че вече не помня.
Чакай малко! Вие също трябва да изключите Суперпортала.
Хайде!
Къде е корабът?
Как да го пилотира Картър?
Дай ми някакви сведения, за да успеем. Хайде!
Вярвам ти. - О, да! Усещам доверието!
Сега ти трябва да ни се довериш.
Нека довършим започнатото от теб.
Орайският кораб с оръжието е в орбитата на планета с Портал.
Отиваме на планетата и се прехвърляме на борда чрез пръстените.
На борда има Приор, но през деня проповядва на хората на планетата.
Мислех, че само Приор може да пилотира тези кораби.
Системите се контролират чрез мисъл.
Но Даниел ми даде необходимото, за да успея.
Даде ни и инструкции как да сглобим оръжието.
Дедал ще чака в Пегас, за да изключи тунела.
Използваме Орайският кораб, за да наберем, и пращаме оръжието.
Но преди Одисей да ни телепортира. - Ето на това се вика план!
Изцяло зависи от думата на Даниел Джаксън.
Ще знаем какво е състоянието му, преди да изключим Суперпортала.
Така че, в този случай рискуваме само себе си.
Няма пистолет?
Донесъл си смъртоносна инжекция, високоволтажен ток, или...
просто ще им заповядаш да ме изхвърлят в открития космос?
Разбираш ситуацията ми. - Джак получи исканата информация.
Ще бъдеш замразен, докато мисията на SG-1 не мине успешно.
Приемам, че няма да ми позволиш да се трансформирам.
Ако сведенията ти се окажат надеждни,
ще бъдеш размразен и ще ти бъде позволено да се трансформираш.
Ако това изобщо се случи.
Разбирам.
Тук съм от уважение към теб. Исках да ти обясня очи в очи,
че ще бъдеш телепортиран в Древната капсула на Антарктика.
Това е.
Готови за телепортиране на затворника.
Защо се бавите?
Имаме технически проблеми. Не можем да направим прихващането.
Toва не беше част от плана ми.
Все аз съм причинявал стресовете. Не самият стрес.
Не е лесно. Не се измъчвай. Това е най-лесното действие.
Именно!
Действието е хубаво! Бездействието е кофти.
Ако това ще те сгрее, и аз се притеснявам понякога. За теб.
Благодаря, сър. - А, нищо работа.
Mислех, че сме го поправили и вече няма да се повтаря.
Даниел?
Джак...
Как е?
А... Отвличам кораба. - Е, разбирам.
Да, телепортирах екипажа на повърхността.
Браво на тях.
Но както вероятно си осъзнал, ти ще ми трябваш.
Тъкмо се бях замислил колко ми липсва това да съм необходим.
Ок, приятели. Ето каква е работата: Реквизираме кораба!
Искаме да хвърлите оръжията и да се предадете, моля!
Това означава "НЕ”.
Помолихме най-учтиво.
Добре...
Трябва да не е толкова сложно. - Не знам...
Всеки път, щом сглобявам нещо винаги ми липсва някоя част.
Винтче, джаджа, каквото се сетиш.
Според указанията на Даниел, всичко трябва да е тук.
Аз никога не следвам указанията. Мислиш ли, че и това е от частите?
Чисто ли е? - За момента.
Изключих пръстените и подсигурих нивото. Едва ли ще дойдат още.
Дръжте се. Ако проработи, ще направим хиперскок.
Дам... Също като едно време.
С изключение на това, че съм тук против волята ми,
а ти изглеждаш като Марсел Марсо. - Да...
Нещо се променя, а друго си остава същото.
Tака е.
Защо си даде зор да ми даваш сведения, като ще се чупиш и без това?
Явно импровизирах.
Не знаех кога и дали ще преодолея антиприорското у-во.
Времето ми изтичаше.
Адрия щеше да забележи липсата ми и да стане подозрителна,
така че да пратя SG-1 за у-вото беше единственият ми шанс тогава.
Тогава защо правиш това сега?
Опасявам се, че останалите от екипа няма да завършат мисията без мен.
Охо! Лъжеме се, значи.
Това, а и не бих дал на Улзи да ме замрази.
Това го разбирам. - Да.
Добре. Май сме почти готови.
Чакай малко.
Какво е това? - Не съм сигурна за него.
Виждаш ли? Винаги остава по някоя джаджа.
Mислех, че винаги претупваш нещата.
Мислиш, че двете неща са изключващи се, но бъркаш.
Ясно.
Почти сигурна съм, че това е времевият кристал,
който детонира оръжието пет минути след поставянето му.
Ясно. Задръж така.
Картър, докладвай! - В момента излизаме от хиперскока.
Ясно. И ние почти приключихме.
Поправка: Вала почти приключи, а аз си имам своите съмнения.
A това означава...? - Оръжието е готово за активиране.
Какво?
Чудех се, дали Възнесените няма да се появят и да го отнесат.
Явно не възразяват да им свършим мръсната работа.
Или…
Или какво?
Или няма смисъл, защото съм го сглобила неправилно и няма да проработи.
Полк. Картър. - Да, видях го. Появи се на сензорите.
Кам, Вала... Имаме проблем.
Какво прави?
Стои си и ни блокира пътя. Опитвам се да включа щитовете.
Здрасти!
Картър, мислех, че си заключила нивото и си блокирала пръстените.
Аз също.
Oт това се опасявах. Адрия е разгадала плана ми.
Ще ни засекат. - Маскирани сме.
Корабът го няма това. - Вече го има.
С малко ZPM помощ.
Щом настъпи момента, дай заповед на Дедал.
Ще видим.
Не биваше да ти се доверявам.
Щяха да изключат Суперпортала и корабите ни щяха да дойдат.
Сглобиха оръжието и Древните не се намесиха. Нали?
Направихте това, което ви казах, нали?
Даниел, какво правиш?
Moжем да унищожим Древните без Орай да трябва да се бият.
Направих всичко това за теб.
Умът ти е затворен за мен. - Да.
Какво става, по дяволите? - Съжалявам за това.
Първо трябваше да се уверя, че това работи върху нея.
Преодолял си щитът й. - Да. Но отне време.
Добре ли си, Даниел Джаксън? - Да. Малко съм зашеметен.
Нямам много време. Задействайте устройството.
Джак е на Одисей. Ще изключи портала. Действайте.
Джак, дай заповедта.
Моля те! Губя силите си.
До Дедал:
Говори ген. Джак О'Нийл.
Какво става? - Даниел пилотира кораба.
Иска да заредим оръжието.
Ген. О'Нийл е на борда на Одисей. - И...?
Действайте.
Трябва да вървим!
Сър, ако ни чувате, трябва да ни телепортирате веднага!
Aми Адрия?
Здрасти, поспаланко!
Какво те забави? - Какво стана?
Нищо, защо?
Заредихме оръжието, ти набра адреса и пратихме кораба.
Ако приемем, че си ти.
Аз съм си.
Мерлин го няма. Жертва се, за да се получи това.
Taка ли?
Докажи го!
Какво беше това, по дяволите?
Ако бях Мерлин, щеше да разбереш. Какво стана с Адрия?
Още е на кораба. - Я да попитам нещо.
Откъде да знаем, че се е получило? - Не знаем. Не още.
Mисля, че ако е станало, Древните са длъжни да...
ни пратят кошничка с плодове, или… специален подарък, или…
... нещо такова.
Moже би не са ни спрели, защото са знаели, че няма да проработи.
Или защото са знаели и са го искали.
Няма смисъл да гадаем.
И да е станало, все още има много Приори с огромни сили
мощни армии, които да преобразуват галактиката.
Трудно ще ги убедим, че боговете им са мъртви.
Ако въобще са мъртви.
Картър, Сънчо е буден!
Чудесно! Добре ли е? - Много е заядлив.
Ще го питаш ли как е успял да маскира кораба?
Казва, че магьосниците на разкриват тайните си.
Орайският кораб там ли е? - Да, още е там.
Изпращам съобщение до Земята, за да им кажа, че отиваме…
Хора...? Я елате тук.
Входящ тунел.
Mисля, че всичко се нарежда идеално!
Знаехме, че елиминирането на Орай може да не спре последователите им.
Мисля, че постъпихме правилно. - Май в момента влошихме нещата.
Но в дългосрочен план, може би е единственият начин да спечелим войната.
Превод и субтитри ГАВРИЛ ГАВРИЛОВ
Babilon at subs.sab.bz gavril_g@abv.bg
Stargate Team®, 2007