ФРЕД АСТЕР и ДЖИНДЖЪР РОДЖЪРС във филма
ЛЮБОВ НА БРОДУЕЙ
Ще откриете тълпа на всеки дансинг Заради така наречения суинг трот
Помнете суинг трот. Разбрахме се, толкова е лесно и чудесно.
Чуете ли музика, намирате партньор, най-добрите танцьори на света сте вие
Забавно и чудесно е, за двама чай е
Виж как блесват очите на партньора
Между нас казано, си леко капнал
Но неустоим!
Безспир, безспир, какъв талант се оказа ти
Не можеш спря, докат' не свършиш. Деня повече не ще проклинаш
Деня, в който разбереш, че суинг трот е тук завинаги
Реч!
Благодаря ви, дами и господа.
Изключително сме радостни за този прием на нашето трето съвместно шоу
и мисля, че говоря от името на моите дългогодишни партньори,
очарователната ми съпруга и Езра Милър, композиторът,
когато казвам, че никой от нас не би се справил без останалите двама.
Не знам. Правил съм го и преди без вас.
Четири представления, четири провала.
Езра, текстът е наистина чудесен. Мисля, че заслужаваш похвалите.
И аз така мисля.
Между другото, докато се потупваме по гърба, какво ще кажеш за жена си?
Тя също има принос.
Благодаря ви, дами и господа. Но какво би било моето изпълнение,
без остроумните текстове на моя съпруг Джош Баркли
и великолепната му режисура?
Дами и господа, сигурен съм, че моите текстове и режисура
биха били едно нищо без моята умна и очарователна съпруга.
Но, дами и господа, аз само изпълнявам нещата,
така както съпругът ми ме е учил и напътствал.
Дами и господа, в ръцете на талант като моята чудесна съпруга Дайна
всичко би изглеждало много красиво.
Но, дами и господа... - Дами и господа,
тази среща на взаимни ласкателства приключи.
Благодаря ви и лека нощ.
Подпишете книгата ми. - Само още един. Моля, подпишете.
Само още един.
Ето. Добре. Последен автограф.
Трябва да вървим. - Тръгвам.
Къде отивате? - Приятно изкарване.
Довиждане. - Приятно прекарване.
Позволете ми, госпожо. - Благодаря, господине.
Трябва ли да ходим на партито на г-жа Белни? Толкова е хубаво.
Налага се. Премиерно парти у г-жа Ливингстън Белни.
Скъпи, това си е закон.
Премиера. Беше чудесна, нали?
Всичко мина толкова гладко. - Това само показва,
че всички дребни проблеми сега нямат значение.
Като дребните препирни, които имахме на репетициите и по пътя.
Скъпи, наистина ли мислиш всички онези неща, които каза
тази вечер на финала? - Скъпа, разбира се.
Тази вечер шоуто беше твое. Усетих го.
Значи мислиш, че наистина беше добро?
Добро ли? Ти беше възхитителна.
Шегите ти, избирането на момента, жестовете ти, всичко беше идеално.
Благодаря, скъпи.
Разбира се, ако трябва да бъда... Е, нямаше никакво значение.
Имаше едно място в сцената с метрото,
което можеше да бъде изпълнено малко по-добре.
Но...
Наистина ли?
Не, не беше нищо. Беше само...
Не, какво сбърках? Искам да знам. - Беше само малка подробност.
Вероятно напрежение от премиерата. Ще поговорим по-късно.
Искам да поговорим сега. Довечера няма да мигна
от притеснение. - Няма нищо тревожно.
Ти започна. Мислиш, че можеш да седиш и да ме критикуваш...
Да не задълбаваме. Малка подробност. - Винаги е само подробност.
Подробност тук, подробност там и вече става прекалено.
Винаги се заяждаш с всичко, което правя. Просто...
Какво беше?
Е, ако искаш да знаеш, просто мисля, че можеше да вложиш повече чувство.
Малко повече емоция. Публиката иска да плаче там.
Ти не им позволи. Дължиш им го. - Добър вечер.
Хрумвало ли ти е някога... - Портиерът.
Ето ги и тях. Добре дошли.
Джош! Дайна! Имам да ви казвам нещо важно.
Трябва да поговоря с вас.
Побързайте. - Каква е тайната?
Какво правиш? Престани. - Какво?
Какво има? - Нищо. Да ви спася от досадниците.
Чудех се. "Езра Бързака", така се казвам.
Хайде. Да пийнем кафе. - Не, благодаря.
Като по време на финалните речи. Ако не ви бях спрял,
щяхте да си издерете очите след секунда.
Как така "да си издерем очите"? Всичко, което казахме бе истина. Нали?
Разбира се. Езра, много преувеличаваш караниците ни.
Все пак не сме се карали от седмици.
От седмици. - Разбира се, че не.
Извинявам се за това, което стана в колата, Дайна.
Съжалявам. Извинявай.
И аз ви се извинявам, че ви изпуснах от очи.
Здравей, Клео. Къде беше?
Извинете, г-н Милър. Тази дама случайно е моя съпруга.
Поздравления. Щастлив ли си с работата си?
Клео? - Мен ли търсиш, скъпи?
Защо не носиш Х на челото си? Хайде, след мен.
Това е г-жа Белни. Ще ни помоли да изпълним нещо.
Да се наведем. Г-жо Белни. - Извинете. Съжалявам.
Знам какво да направим. Ще напълним тези чинии,
пъхаме ги под дрехите и си отиваме. - Не можем. Всичко това е за нас.
Все някъде трябва да можем да сме сами.
Да излезем на терасата. - Скъпи, навън има сняг.
Ще ти взема палтото и ще направим пикник. Сега ти напълни чинията си
и ме последвай навън. Вземи нож и вилица.
Вероятно ще умра от студ.
Мога ли да ви помогна, г-жо Баркли?
Благодаря, да. Бихте ли подържали това?
Разбира се. Не сме се срещали. Аз съм Жак Бардо.
Приятно ми е. Разбира се.
Трябваше да ви позная от снимките ви. - Радвам се, че не можахте.
Единствената ми хубава снимка е доста неприлична.
Направена е върху меча кожа. Там съм на 3 месеца.
И аз имам подобна. - Нима?
Голяма почитателка съм на пиесите ви.
Разбрах, че тъкмо приключвате нова.
Тя приключва с мен. Най-значителното ми постижение.
Ще я режисирам. Надявам се да има половината от успеха
на малкия ви музикален фарс. Бях там тази вечер.
Публиката изглежда го хареса. - За съжаление, аз не.
Поне сте откровен. - Не се ядосвайте, моля ви.
По принцип не харесвам музикалните комедии.
Но за тази имам конкретна причина. - И каква е тя?
Вие. Губите си времето в музикални комедии.
Може да сте велика актриса в трагедии.
Г-н Бардо, не го казвате сериозно. - Напротив.
Имаше един момент, който особено ме трогна, сцената с метрото.
Да вървим.
Сцената с метрото!
И кой знае? Сара Бернард, Елеанора Дюзе
можеха да свършат в музикални комедии,
в този глупав, комерсиален театър, също като вас. Не виждате ли?
Толкова е глупаво от ваша страна да ме сравнявате
с тези вдъхновени безсмъртни.
Все пак...
Но наистина мислите, че в сцената с метрото имах част от техния...
Тяхното качество. Да. - Колко странно.
Само преди минути говорих с някого,
който съвсем не мислеше, че имам талант да се вживявам.
Сигурно е пълен идиот. - Интересно е да чуя двете...
Скъпи, къде беше? - В Сибир.
Наздраве. Водехме много интересен разговор с г-н Бардо.
Да ти представя г-н Бардо. Моят съпруг.
Казвам се Баркли. - Тъкмо казвах на жена ви,
че гледах представлението ви и... - Не му казвайте.
Очарователно. - Благодаря.
Е, г-жо Баркли, надявам се да се видим пак,
след като и двамата имаме снимки върху меча кожа.
Бихте ли ме извинили? - Разбира се.
Довиждане. - Довиждане.
Не мислиш ли, че трябва да... - Къде са? Ето къде сте!
Няма да дойдете? Искам да дойдете, да изпълните онзи номер.
Съжалявам, не мога, настинал съм.
Може да не успея да направя представлението утре.
Но, Мили, гласът ми е чудесен сега. - По-добре да свириш, не мислиш ли?
Чуйте всички, Езра ще свири.
Добре. - Това е чудесно.
Знаеш коя ми е любимата, скъпи. "Бледи пръсти. "
Някой тук поиска ли "Танцът на сабите"?
Искам "Кампанелата". -"Рапсодия в синьо. "
"Малагена."
Някой иска ли "Танцът на сабите"? - О, не.
Е, щом настоявате.
Премиера.
Каква премиера.
Добре. Какво за премиерата?
Голям сантиментален повод.
Нашият триумфален момент. И какво те виждам да правиш?
Да флиртуваш с надут аристократ. - Да флиртувам?
Скъпи, това е нелепо. Само си седях там
и си говорех с него, това е всичко. - Разбира се.
Не можах да се измъкна. - Не можа да се измъкнеш.
А аз съм отвън на терасата и умирам от студ.
Не ти пука дали ще трябва да правя шоуто с кислородна маска.
Кислородна маска! Стига! - Кашлям като стара таратайка.
Дори веднъж не си кихнал през последния час.
Сигурно те е яд, че не кихам.
Намери си хубаво течение, кихай на воля.
Няма! - Скъпи, не бъди такова дете!
Много съчувствие получава човек тук.
Уморен си, аз също. Мога да лежа цяла седмица.
Може да легна за цяла седмица и никой няма да го е грижа.
Какво става с... - Каза ли нещо?
Ако зависеше от теб, щях да мръзна на онази тераса,
а ти щеше да си вътре, усмихвайки се на онова наперено...
О, Джош. -"О, Джош. "
Наистина не знам какво да мисля за г-н Бардо.
Каза някои много глупави неща.
Да чуем някои от тези глупави неща, които ти не искаше той да ми повтори.
Ако искаш да знаеш, той изобщо не е харесал шоуто.
Нима? Радвам се. Сега знам, че е добро.
Не го харесал... - А най-смешното е,
че той мисли, че съм била най-добра в сцената с метрото.
О, не!
Казва, че съм страхотна трагична актриса,
която си губи времето в музикални комедии.
Ти да играеш в трагедии? Радвам се, че ми каза.
Сега знам, че той е пълен малоумник. - Не е чак такъв малоумник.
Все пак, преди да започна с театър, в гимназията играх Жулиета.
"Ромео, Ромео
къде си ти, Ромео?"
Кой беше Ромео? - Милдред Хигинс. Тя беше...
Възможно е г-н Бардо да вижда нещо в мен,
което ти не оценяваш. - Не си въобразявай разни работи.
Ти си танцуващо и пеещо момиче. - Само това си ми давал да правя.
Какво? - Само това си ми давал да правя.
"Давал съм ти"? Та ти не можеше да минеш през сцената без мен.
Аз съм те научил на всеки твой жест. - Това е лъжа!
Коства ми много търпение да те направя такава.
Търпение ли? - Работех. Направих много за теб.
Мисля, че отиваме... - Оформих те като...
Разбира се. - Като Свенгали - Трилби.
Свенгали? - Да, човекът с брадата - аз.
Ах, ти евтин... - Давай. Хвърли го.
Благодаря и лека нощ.
Кръв! - Кръв ли?
Кръв ли? Скъпи, какво направих? - Нищо. Просто сътресение, това е.
Скъпи, не. Какво направих? - Не знам.
Влез тук, ще го оправя. Ще сложа вода. Май съм си пукнал черепа.
Нека да го оправя. Имаш ли кърпичка?
Ама представление ще направя утре вечерта с пневмония и сътресение.
Съжалявам. Толкова...
Спря да кърви. - Спря?
Да. Ще се оправиш. - Нима?
Скъпи, ужасна съм! Просто съм ужасна!
Знам какво да направим. Хайде. Удари ме!
Просто ей така ли? - Хайде. Заслужавам си го.
Изглеждаш толкова смела и дори не поиска да ти завържа очите.
Просто не мога. - Настоявам за наказание.
Добре. Сама си го изпроси.
Благодаря, скъпи. - Аз ти благодаря.
Обичам те. - И аз те обичам, мила.
Знам какво да направим. Да слезем долу
и да си опържим яйца и опечем филии. - Не съм гладен.
Но не ядохме нищо на тържеството. - Разбира се. Беше заета, аз...
Съжалявам. - Ще отида да ти взема халата.
Трябва да ти е топло и удобно. Ще пуснем отоплението долу.
Да запалим камината.
Заповядай, скъпи. Не бива да пушиш. Не е добре за настинката ти.
Трябва да ти призная нещо. Не съм настинал.
Знам.
Всичко, което знам е
Че трудно мога да те заменя
Къде другаде по света
Такава грация и красота?
Поетът често пее
За своята любов небесна
Но никога не бе дарен
С любима като жената тук до мен
Дълбоко, дълбоко в себе си
Сърцето мое тайничко си знае
Колкото повече с теб съм аз
Толкова повече захласът ми расте
Ако ти не си до мен
Страхувам се
Че няма бъдеще за мен
Защото теб
Не мога аз да заменя
Здравей, Езра. За продуцент на успешно шоу, изглеждаш доста тъжен.
Какво има, Бърт? - Тревожа се, Езра. Седни.
За какво? За края на шоуто през 1953? - Тревожа се за Джош и Дайна.
Не са се карали от премиерата на шоуто.
Сключили са мирен договор. Това е. Не мога да търпя това напрежение.
Цялото това спокойствие, това гукане. Не ми се вярва.
Езра, трябва ни дубльор на Дайна.
Не гледай мен, вързан съм в краката. - Ела на сцената.
Има едно хлапе от хора, което наблюдавам. Искам да я чуеш.
Дайна никога не е имала дубльор. Няма да й хареса.
Някой трябва да й го каже деликатно. - Сигурен съм, че това ще бъда аз.
Да? - Езра, това е Шърлийн Мей.
Здравейте, г-н Милър. Ужасно се страхувам
да пея за такъв талантлив композитор като вас.
Ще ти кажа за това по-късно. Какво ще изпееш?
Блуса на г-жа Баркли от шоуто. - Добре, Шърлийн.
Готова съм, когато кажете.
Ще пея
Виж ти кой дойде. - Какво правите тук?
Искаме да репетираме. - Посред нощ, така ли?
До скоро. По-добре да се връщам. - Почакай.
Хванаха ни с нашия дубльор. - Дубльор ли?
Джош, Дайна, елата тук за минута. Искам да...
Ето каква е работата. В случай, че нещо се случи...
Искам да кажа, в случай, че вие двамата...
Иска да каже, ако двамата се скарате някога и решиш
да не идваш някоя вечер, Дайна. Бърт реши, че трябва да имаш дубльор.
Нищо лошо няма в това. Чудесна идея.
Не възразяваме, нали? - Не, разбира се. Няма да ти трябва.
Г-н Милър, може ли да пея? - Разбира се. Продължавай.
Скъпа. Дайна, това е г-ца Шърлийн.
Здравейте, г-жо Баркли. Здравейте.
Сладка е, нали? - Ще пее твоя блус.
Надявам се да го запомня. Толкова ме е страх пред всички шефове.
Сигурно не трябваше да го казвам. - О, моля те, ние сме ти приятели.
Давай, Шърли. Шърлийн, съжалявам.
Благодаря. - Сладка е, нали?
Така добре ли е? - Да, добре е. Продължавай.
Джо, моля те. Ще пея...
Не е необходимо да прослушваме Шърли. Знам, скъпа. Тя е идеална за ролята.
Да започваме с репетицията или няма да я завършим.
Пригответе се. Започваме. - Чака ни дълъг танц.
Одобрена си. Да се качим в офиса.
Благодаря. Ужасно благодаря. - Добре.
Всички бяхте чудесни с мен и аз искам да ви благодаря.
Г-жо Баркли, ще науча ролята ви много добре.
Вероятно никога няма да я изпълня, но не се знае, нали?
Сигурно това е шоу бизнесът. Довиждане.
Джош, ще обядваме ли? - Не можем.
Трябва да репетираме този номер. Той е в шоуто довечера.
После трябва да отидем в галерията на онзи човек,
който ни е направил портрет за реклама.
Арт галерията ли? Е, това е шоу бизнесът.
Не мисля, че беше толкова сладка. - Не чак толкова сладка, г-н Баркли.
Край на тревогите ти. С това момиче в гримьорната,
Дайна здравата ще се старае.
Добре. Започваме.
АРТ ГАЛЕРИЯ ФЛАНДРО
...принцип между форми на изкуство и формирано изкуство. Тайната...
Тук е. Ще доведа Лади. - Баркли са тук. Готов ли си?
Да. - Г-н Ладислаус Лади, сем. Баркли.
Г-н Баркли, г-жо Баркли, за мен е голямо удоволствие.
Не съм ви срещал, но сега като ви виждам,
разбирам колко добре съм ви уловил.
Надявам се да одобрите усилията ми.
Съжалявам за глупавия въпрос,
но защо съм палачинка?
Аз ви виждам като творчески съюз.
Вие сте творчески тиган,
в който безформеното, сурово тесто, вие,
се превръща, чрез творческо чудо,
в неустоима палачинка.
Както Пигмалион е вдъхнал живот на Галатея
или като, как се казваше онзи...
С брадата ли? Свенгали.
Да. - Само импресия, разбира се.
Естествено, това е само импресия. Много ви благодаря за обяснението.
Ако ме извините, сега ще тръгвам.
Довиждане.
Какво има, скъпа? - Чу ли го какво каза? Свенгали.
Ако всички мислят така, трябва да има нещо вярно.
Все пак, това са само непознати... - Скъпа! Колко божествено.
Изминахме целия този път, за да видим портрета ви.
Ами, той е... - Помниш ли г-н Бардо?
Г-жо Баркли, г-н Баркли. - Как сте? Тъкмо си тръгвахме.
Почакайте малко. Умирам да видя портрета ви.
Чувам, че бил разкошен. - Ето там е.
Елате. - Сигурен съм, че е ужасен.
Лади е просто един посредствен сюрреалист.
Радвам се, че мислите така.
Знаете ли, за момент се уплаших, че може би има право.
Много се съмнявам, че може да ви улови.
По-добре да побързаме. Трябва да напълним търбусите.
Почакайте, импулсивни деца такива. Винаги бързате.
Все не мога да ви хвана. Искам ви в провинцията другата неделя.
Заради Жак. Завърши пиесата си.
Колко хубаво! Поздравления. - Благодаря.
Бихме искали... Мисля, че всичко е... Аз не... Джош.
Джош, къде си? - Трябва да дойдете.
Ще си запалим огън и ще опечем малко кестени.
А после можем да очерним пиесата ми. Моля ви, елате.
Ще видим.
Не мисля, че ще можем, защото, имаме билети за симфонията.
Да, ужасно съжалявам, Мили. Джош, трябва да тръгваме.
Приятно ми беше, че се видяхме. - Няма симфония...
Защо не ми помогна? - Не мислех, че искаше.
Не искаше да ходим. - А ти?
Тогава защо се колебаеш? Само трябва да кажеш: "Съжалявам, не мога."
Беше смутена като ученичка на абитуриентски бал.
Ти ме смути. Що за език е това? "Трябва да напълним търбусите. "
Този човек изкарва гангстера в мен. Не сменяй темата.
Ако искаш, отивай! - Не искам да ходя.
Но ако искаш да отидеш, няма да те спирам.
Ще ми се да не бяхме ходили изобщо, тогава нямаше да говорим за това.
Дайна, всеки път, когато се видиш с този Бардо,
се държиш по много странен начин.
Всеки път ли? Срещала съм го само два пъти.
Има някакво странно влияние върху теб.
Виж какво, нека да си изясним героите.
Ти си Свенгали, помниш ли? Колко такива са ми нужни?
Извинете. Трябваше да почукам. - Да, трябваше.
Е, след като вече съм вътре, моите извинения.
Исках да ви попитам за грима, който ползвате.
Моля те, недей. Гримирам си очите. - Съжалявам.
Ако изляза на сцената, искам да изглеждам като вас.
Номер четири. - Наистина ли?
Стои ви чудесно.
Странно. Пробвах го веднъж и изглеждах ужасно.
Помислих, че може да съм алергична.
Върнах го обратно в магазина и момичето там каза:
"Подходящ е за друг тип кожа."
Моята е прекалено нежна. Не е ли нелепо?
Да, като дете ми викаха "Старата слонска кожа."
Шърли.
Шърлийн, скъпи. - Ще ни извиниш ли? Нямаме време.
О, да. Извинете за нахълтването.
Толкова искам да се науча, г-н Баркли.
Ще ви гледам. Чао.
Въпреки че ни наричат сериозни хора
Често танцуваме, често пеем
И като всички останали хора
И ние обичаме флирта
Започвам флирта на моя живот
Флирт между съпруг и съпруга
Когато започнах с романси
Сватбен пръстен не беше в ума ми
Всяко красиво момиче
Беше моят планински флирт
Никакъв шанс не пропусках
Не съм мъж, когото за носа да водят
Аз спокойно си чаках
За истинската, истинска любов
Въпреки че с всяко момиче танцувах аз лудо
Никоя не беше това
Така карах я аз, чак до фаталния час
Когато в теб аз се влюбих
О, сега
Сърцето ми препуска лудо
И щастлив като цар
Годините ще понеса
Било вкъщи или навън
С моята единствена планинска любов
Мислех, че харесваш Анди Макферсън
Не, не, той стана ужасно досаден
Ами ти и онази Кони Макензи?
Тя много говореше, до яд ме докарваше
Ами онзи младеж на име Боби Макдугъл?
Х убаво е да си пестелив, но той бе голяма скръндза
А ти не беше ли луд по Меган Макдермот?
От нейните гозби отшелник бих станал
Колко ревнувах от Макдоналд Маккъчън
Глава си имаше на раменете, но не беше особено пълна
Какво ще кажеш за Санди? - Имаше твърде ловки ръце
А нямаше ли една Джени? - Не искам аз никоя
Никоя друга освен теб
Когато започнех аз танци
Не бяха за никого конкретно
Всеки приятен младеж
Беше моят планински флирт
Никого аз не заглеждах
Нямаше нищо сериозно
Надявах се, гледах, очаквах
Истинската, истинска любов
Въпреки че ми говореха нежно на лунна светлина
Никой не беше това
Докато не разбра щастливата девойка
В теб аз се влюбих
Сега сърцето ми препуска лудо
Нищо в теб не ще променя
Годините ще понеса
Било вкъщи или навън
С моята единствена планинска любов
Добре ли сте, г-жо Баркли?
Да, добре съм.
Може да звуча като ужасна примадона, но не понасям това момиче.
Е, не е чак толкова зле, нали? - Напротив, тръпки ме побиват от нея.
Всеки път като се обърна, тя е там и ме гледа.
Не се изнервяй, скъпа. Ще репетирам с нея следобед
и няма да я пускам в гримьорната, става ли?
Ако ти не се изнервяш всеки път, когато видя онзи глупав Бардо.
Добре, няма. Следващия път като го видя, ще бъда любезен с него.
Така е по-добре. - Знаеш ли какво?
Мисля, че една почивка ще ни се отрази добре,
една неделя в провинцията или нещо такова.
Ще отидем у Мили и ти обещавам, че като видя Бардо,
ще бъда много сърдечен.
Това е бебчето ми. - Да.
ДАНБРИДЖ
Езра, подуши свежия въздух. Може ли да си ходя вече?
Нека да взема чантите, господине. - Добре.
Далеч ли е къщата оттук? - На около 1 км, госпожо.
Да отидем пеша. - Това е чудесна идея.
Ще върне цвета на бузите ти. - Те са с любимия ми цвят.
Хубаво здравословно зелено. - Потегляйте, шофьоре.
На кръстовището вдясно, нали? - Да. После завивате вляво.
Добре. Ще го запомня. Благодаря.
С голф и тенис наоколо и без грижи в сърцето
Когато Природата майка позове, кой може да устои?
Докато Природата майка не махне пчелите и комарите
Природата майка не е моя майка!
От събота вечер до понеделник сутрин, винаги има радост напред
От събота вечер до понеделник сутрин, мечтая си жив да не бях!
Уикенд сред природата никога няма да те разочарова
Простете моята дързост, но по-скоро в града бих останал
Уикенд сред природата, здравословен и пълен със спорт
Тогава не е дребна работа - Когато вземеш онези пресни домати
Имам списък от пресни доматчета, които ме дават под съд
Дайте ми мляко от кравата
Обичам царевица право от полето
В града аз ще харча за месо от сърна и есетра
А до мен красива блондинка
Почерняваш от слънце през този уикенд, витамин А получаваш
По-скоро без тен бих се върнал, с моята бяла кожа
Уикенд сред природата, без съмнение чудесен
Уикенд сред природата, Кога е следващият обратен влак?
УЛИЦА "ПАЙНТОП"
Уикенд сред природата, дърветата те зоват от градината
Едно дърво като видиш, видял си ги всички
Уикенд сред природата одобряваме ние щастливо
Ела, вземи част от природните дарове - Поязди из страната
Не съм аз канадски полицай За какво ми е кон?
Чуй, чуй песента на жабите
На разсъмване ще станеш с чучулигите
Когато петлите се разлудуват, тишината аз предпочитам
на Четиридесет и втора и парка
Развесели се и събуди се, не бъди такъв градски досадник
Веднъж се обринах с отровен бръшлян - Какво ще кажеш за отровен дъб?
Уикенд сред природата - Малка птичка в небето
Уикенд сред природата, да бях останал в леглото
Добро утро, Жак, мило гениално момче.
Трябва да кажа добро утро на другите си гости. Добро утро.
Скъпи, това беше чудесен удар. - И на мен ми хареса.
Това е Дайна Баркли. - И Джош Баркли.
А, да и Джош. Здравей, Милър. Не те видях.
Малко е мъгливо, нали?
Здравей, Джаксън! Ще си побъбрим по-късно.
Какво означава "Ще си побъбрим по-късно"?
Скъпи, не мислиш ли, че малко прекаляваш?
Чувам, че тъкмо си приключил с последния си шедьовър.
Кой участва в него? - Памела Дрискол.
О, да, Памела Дрискол. Мога да си представя пиесата.
Добре облечена, крехка афера? - Съвсем не.
Пиесата ми изучава характера на велика актриса, Сара Бернард.
Занимава се с ранните й години, затова се казва "Младата Сара".
Нужна е велика актриса да играе велика актриса.
Напълно си прав, Милър. - Извинете. Глория, това е г-н Бардо.
Жак, скъпи! - Здравей, Памела.
Здравейте. Можете ли да си ме представите да играя Сара Бернард?
Опитвам се. Нищо.
Жак, запомних първата сцена. Искам да ти я изиграя.
Имам такива идеи за ролята.
При появата си ще нося разкошен черен копринен тоалет. Времето, разбира се...
Памела, помни, че не дрехите ще направят ролята.
Младата Сара трябва да бъде искрена и чувствителна.
И ще бъде. А сега ела в библиотеката да ти почета.
Идвам след минута. - Добре. Ще взема сценария.
Знаеш ли какво харесвам у теб, Глория? - Какво?
Свободна си от робството на таланта. Твой ред е.
Здравейте. - Здравейте.
Здравей, Жак! Как си, приятелю? Радвам се да те видя.
Надявам се, че добре се забавлявахте.
Защо не влезем вътре и не вземем приспивателно?
Извинете. - Вие ме извинете. Вината е моя.
Ез, обеща да поиграеш малко голф с мен.
Чувствам се ужасно. Надявах се да си забравил.
Ще поиграем малко голф. - Не. Ще взема душ и ще се преоблека
и ще се видим на девета зелена след час.
Чудесно. Ще чакам. Хайде.
И ти можеш да дойдеш, Глория. - Ще ме учиш да играя голф?
Ако слушаш, можеш да носиш разкошна черна рокля
и да ми бъдеш помощничка. - Помощничка, много мило.
Ето къде бил. Търсех го.
Да, намерих го тук на пода.
Памела сигурно го е оставила. Беше малко разстроена.
Да, забелязах, че нещо не беше наред.
Тя ще участва ли?
Коя роля ще играе? - Сара.
Сара ли? - Знам какво ще ми кажеш.
Тя е ужасен избор за ролята. Единодушни сме.
Току-що й го казах.
Тогава защо ще участва? - За съжаление й го обещах.
Не разбирам защо автор като теб прави подобно нещо.
Вероятно създаваш една велика пиеса и нарочно
я съсипваш, като я даваш на някого, който знаеш, че не е подходящ.
Знам, че не е моя работа и много съжалявам за...
Не, моля те. Много се тревожа за това.
Бих искал да го обсъдя с теб. - С удоволствие.
Може би скоро, но сега трябва да се видя със съпруга ми.
Няма да са на деветата зелена дупка поне още половин час.
Моля те, ела и седни.
Давай, Ез.
Не знам какво му е хубавото да си помощник. Никога не удрям топката.
Стига си се оплаквала. Нито пък аз.
Добър опит. - Добре. Това е добре.
Съжалявам, вкарай я. - Да я вкарам ли?
Защо не? Това е идеята на играта. - Съвсем близо е.
Няма да ме караш да вкарвам това? - Какво има? Нервен ли си?
Да видим как ще го направиш. Просто е.
Давам му предимство от три удара на дупка,
а той ме кара да вкарвам топки от 3 см.
Внимавайте. Отдръпнете се. Е, добре.
Добър опит. По-добре си гледай танците.
Вкарай я. - Добре.
Да се връщаме в къщата. - Не, Дайна ще идва.
Ще дойде всеки момент.
Това е краят на второ действие.
Вълнуващ е. Много вълнуващ.
Убедена съм, че трябва да изчакаш, докато намериш подходяща актриса.
Да. Но коя?
Не мога да ти кажа на момента.
Сигурна съм, че имаш някого в предвид.
Да. - Кого?
Теб.
Това е най-хубавото нещо, което някой ми е казвал.
Да си помислиш...
Погледни дъжда на полето.
Всичко живо повдига жадни лица.
Каза, че ще дойде тук.
Бъди разумен, Джош. Любовта ще намери пътя.
Цялата прогизнах. Вали. - Глупости.
Просто няколко милиона разпръснати капки, които са се събрали.
Почакай само да ми падне!
Защо да чакаме? Да си тръгваме. - Да вървим.
Крайно време беше. - Последният е развалено яйце!
Дайна, няма да направя пиесата с никоя друга освен теб.
Ти си луд. - Никога ли не си искала да
се докажеш, да се издигнеш до висоти,
до които никой не е вярвал, че можеш?
И дума да не става. Напълно съм доволна.
Освен това обичам съпруга си и обичам да работя с него,
а такава стъпка би означавала край на съвместната ни кариера.
Разбира се. Цялата идея беше глупава.
Повече няма да го обсъждаме. Никога.
Наистина ли мислиш, че бих могла да играя Сара Бернард?
Знаех си. Ти искаш да го направиш. - О, не!
Дайна, ще чакам година, докато приключи шоуто ви. Само кажи.
Не. Добре ми е в музикалните комедии.
За тях съм подходяща, но никой не би ми повярвал в драматична роля.
Разбира се, че ще го направят.
Мисля, че ще имаш възможност да го докажеш. Погледни.
Това е съпругът ми!
И вали! Какво да правя? - Играй.
Да играя? Не. Ще се скрия! Това ще направя. Така добре ли е?
Прекалено е очевидно. - Какво да правя?
Импровизирай. - Да импровизирам? Изтощена съм.
Чувствам се зле. Ужасно зле. - Изглеждаш ужасно здрава.
Нима? Това не е добре. Ще си махна грима.
По-добре побързай, каквото и да правиш. Те идват.
Сега наистина трябва да се скриеш. - Успех, Камил.
Дайна?
Хич не ми махай. Защо ми върза тенекия насред ураган?
Джош. Мислех, че няма да се върнеш.
Да не се върна ли? Какво... - Спокойно, Джош.
Може наистина да е болна. - Болна ли? Какво има, скъпа?
Нищо. Просто съм ужасно отпаднала. - Езра, донеси нещо.
Какво? - Донеси нещо. Бренди.
Скъпа, какво стана?
Не знам. Тъкмо идвах при теб
и изведнъж се почувствах много странно.
Всичко започна да се върти.
Дойдох тук да си почина за минута и трябва да съм припаднала.
Няма да си простя за това, което си помислих.
Джош, звучиш толкова далеч. - Тук съм, скъпа. Тук съм.
Стана ми толкова студено и изведнъж така горещо и замаяно.
Никога не съм се чувствала така. - Никога не си се чувствала така?
Миличка, бебчо, искаш да кажеш... Това е чудесно!
Какво? Не, не е това. Определено.
Играх прекалено много тенис или от силното слънце. Искам да се прибирам.
Ще се приберем. Само... - Ето, пийни от това.
Не, твърде слаба съм. Твърде съм слаба.
Може би трябва да подготвим Шърлийн за утре вечер.
О, не. Ще се оправя. Помогни ми, Джош.
Вече си добре. Ще се приберем вкъщи и всичко ще се оправи.
Ще се погрижа за всичко.
"Сара смутена хвърля последен поглед към книгата и става.
Журито: 'Какво ще рецитирате, госпожице?'
Сара, нервно: 'Сцената с отровата от "Ромео и Жулиета".
Тя спира. Съдия: "Много добре, започвайте".
Здравей, скъпа. - Здравей, скъпи.
Липсвах ли ти? - Разбира се.
Няма те почти половин час. Какво стана, няма ли репетиция с Шърлийн?
Отложих я. Ще ни снимат за списание "Поглед" днес.
О, Боже, съвсем забравих. Трябва да се преоблека.
Те искат да те видят точно такава. Красивата г-жа Баркли в дома си.
Хайде, малко внимание, моля те. Не внимаваш.
Ужасно съжалявам. Запалката е в джоба ми, но не мога да...
Само трябва да махнеш тази възглавница...
Виж, Джош... - Стойте. Не мърдайте. Идеално е!
Какво ви казах? Няма ли да бъде история в снимки?
Здравей, Лари. - Това са г-н Пъркинс,
г-н Кларк, г-н Легет и г-н Тейлър от списание "Поглед".
Радвам се да ви видя. Скъпи, само искаше мнението ми.
Пъркинс, шоуто е твое. Поемай. - Искаме да хванем целия ден...
Да започнем със закуска. Всичко е готово на терасата.
Елате. Последвайте ме. Скъпи, хайде. Имам портокалов сок.
Светлината също е добра, нали?
"Сцената с умирането ти в провинцията не отстъпваше на Бернард в "Камил".
Прочети трето действие. Ще чакам. "
Скъпи, би ли дошъл... - Сцената с умирането в провинцията?
Разбирам. - Всичко е избрано за снимките.
Моя бедна болна малка булка. Нека ти помогна.
Една от най-добрите ни постановки. - Какво представление!
Напълно ме заблуди. - Джош, не сега. Седни, скъпи.
Какво става между вас? - Моля те, изчакай,
преди да кажем нещо, за което ще съжаляваме.
Готови ли сте за снимките? Чудесна двойка, която си гука на закуска.
Преследва те, нали? Не бих се изненадал,
ако те помоли да играеш Сара Бернард.
Може ли да направим снимката? - Разбира се.
Вдигнете чашата с кафето. Все едно закусвате.
Да. Ужасно... - А сега се усмихнете се усмихнете.
Знаел е как да те обработи. - За какво говориш?
Не мислиш, че ще ти позволи да играеш Сара Бернард, нали?
Дори ти не може да си толкова глупава.
Ще му подадеш ли една ягода? - Ягода. Разбира се.
Казва, че няма да има представление, ако не играя ролята.
Задръж.
Мисли, че съм голяма актриса. - Не ме карай да се смея.
Добре. Сега можем ли да отидем в дневната?
Да. Вървете и се разположете, идваме след секунда.
Той вярва в мен. Дава ми увереност.
Ти само ме критикуваш и ме караш да се чувствам все едно съм никоя.
Малката ти подчинена. Дори не мога да премина през сцената без теб.
Дори не мога да направя жест. - Правилно.
Голям дебел Свенгали. - Дяволски си права.
Е, стига ми толкова! - На мен също.
Омръзнаха ми твоите лъжи, измами, номера.
Ти си просто една егоистична... Какво правите тук?
Чакахме за репетицията, затова доведох и Шърлийн.
Шърлийн, ето едно талантливо момиче. - Тя знае ролята ти по-добре от теб.
Може да излезе довечера и ще бъде сензация. Млъкни!
Спокойно, успокой се. - Всичко е наред. Често се случва.
Всички ли се успокоиха, Дайна? Сега, защо не...
Защо не ме снимате как си тръгвам завинаги?
Дайна! Джош, направи нещо. Спри я.
Мисля, че този път е сериозна. - Аз също.
Що се отнася до Шърлийн, разрешавам ти да играе довечера,
защото аз няма да съм там. - Какво ще правя?
Историята в снимки за списание "Поглед" е готова. Какво ще им кажа?
Че имаш осем страници с цветни снимки на операция на апендикс.
Джош и Дайна Баркли се разделят ЗВЕЗДИТЕ ОТ МАНХАТЪН СЕ РАЗДЕЛЯТ
ДАЙНА БАРКЛИ ЩЕ УЧАСТВА В 'МЛАДАТА САРА'
ШОУТО НА БАРКЛИ ПРОДЪЛЖАВА Джош Баркли продължава сам
ТЕАТРАЛЕН МАГАЗИН ЗА ОБУВКИ ОБУВКИ С КРИЛЕ - ДЖОШ БАРКЛИ
РЕМОНТ НА ВСЯКАКВИ ТАНЦУВАЛНИ ОБУВКИ
Когато имам обувки с криле
Зимата я няма, пролетта е тук
Когато имам обувки с криле
Градът е пълен с ритъм и светът е в рима
Неоновият град блести
Моето хубаво, хубаво шоу тече
Ще танцуваме, докато затворят
Моят ангел хранител работи извънредно
Давам лампата на Аладин, златото на Мидас
Кому е нужен магьосник или вълшебник В старата традиция?
Те не са ми конкуренция Хиляда пъти по-добър от тях съм
Защо? Защото имам обувки с криле
И животът няма задължения
Слагам тез магически неща
И с тях отлитам И градът е пълен с ритъм
И светът е в рима
РЕПЕТИЦИЯ - МЛАДАТА САРА ВЛИЗАНЕТО ЗАБРАНЕНО
Да направим цялата сцена отново. Започни от появата си, Дайна.
От появата ми.
Дайна, скъпа. - Да?
След две седмици би трябвало да не ти е нужен сценарият.
Знам го. Просто обичам да го държа.
Не трябва да разчиташ на него. Няма да го имаш на премиерата.
Добре. Започваме. - Извини ме за минута, Жак.
Какво целиш с това дебнене тук? - Здравей, Дайна.
Ако си за новини от вражеския лагер, искам да ти кажа, че съм щастлива.
Обичам пиесата и мисля, че... На Джош кажи специално,
че смятам Жак за най-добрия режисьор, с когото съм работила.
Хубав костюм. - Ако си тук като Купидон,
можеш да изхвърлиш стрелите си. - Няма да са ти полезни.
Виж, с теб не сме се карали, нали?
Съжалявам. Не може да нахълтваш така по средата на репетиция.
Опитвам да се концентрирам... Добре. Какво има?
Дойдох да те питам за големия бенефис в зала "Симфония".
Сещаш се, онзи, който правим всяка година за болницата.
Не и тази година. Ако мислиш, че ще се играя с Джош, трябва да си полудял.
Дайна! - Идвам след секунда.
Искам да видя някой Баркли на сцената. Джош няма да е там.
Отказа. Бил твърде зает. Има голямо парти същата вечер.
Типично в негов стил. Зает е за благотворителни цели.
Трябва да отиде на парти. Разчитай на мен, Езра, ще дойда.
Чао. Да, Жак, ужасно съжалявам.
Не си суеверен да запаля от същия кибрит, нали?
Ако мислиш, че с Дайна ще играем на този бенефис, просто си откачил.
Искам един Баркли да бъде там. Дайна не може.
Защо не? - Има репетиция същата вечер.
Не е ли типично за нея? Напълно е заета с голямата драматична кариера.
Няма половин час да изпълни един номер за достойна кауза.
Разчитай на мен, Езра, ще дойда. - Добре. Ще се видим на вечеря.
Почакай малко. - Да, какво има?
Значи си я видял днес? - Да, видях я.
Къде? - На репетицията й.
Как се справя великата драматична актриса?
Добре. Малко нервна. Не я свърташе на едно място, беше неуверена.
Знаеш ли какво? Ще се сгромоляса по очи.
И знаеш ли какво още? Ще я оставя да лежи там.
На това му викам отношение. Епохата на рицарите била отминала.
Джоши, готова съм, скъпи. - Шърлийн, по-добре върви.
Имам малко работа преди премиерата довечера.
Съжалявам. Ще се видим тук, нали? - Да.
Ужасно ще ми е самотно. - Ще се справиш.
Знаеш ли, намирам я за напълно устоима.
Добре, ще започнем отново от същото място. По местата, моля.
Добре, започвайте.
Майко, аз... - Не, Дайна.
Страхувам се, че забравяш всички действия, които сме замислили.
Влизаш, спираш за малко на прага на вратата,
поглеждаш майка си, поглеждаш херцог Де Морни,
поглеждаш леля си, отиваш до прозореца,
казваш половината реплика, обръщаш се и довършваш.
Имаш го записано. Трябва да го запомниш.
Помня го. Работих снощи над сцената. Майко, аз реших...
Не, скъпа, само поглеждаш майка си.
Точно така. Съжалявам.
Майко, аз реших... - Не. Е, добре.
Просто кажи първата си реплика и ще поработим още върху нея утре.
Оттук ли? - Оттам.
Майко, аз реших. Няма да ходя в консерваторията...
Но, скъпа, майка ти е ето тук.
Не е на втория балкон. Говори й с по-естествен глас.
Това не е музикална комедия, а драматична пиеса.
Майко, аз реших. Няма да ходя в...
Изобщо не те чувам, Дайна, говори по-високо, моля те.
Майко, аз реших. Няма да...
Прекалено високо е, нали?
Съжалявам. Не знам какво ми става.
Държа се така, все едно за пръв път стъпвам в театър.
Не се паникьосвай, скъпа. Това е нова сфера.
Ще се справиш. - Разбира се, че ще се справя.
Е, това е всичко за днес. Благодаря ви.
Изчакайте за часовете си. 10:00 ч. сутринта за г-ца Елстън,
г-ца Гейдж, г-ца Уайлдър, г-н Хендерсън.
Здравей, закъсняваш. Това е Дженъвийв.
Току-що погледнах благородния експеримент.
Как върви? - Не много добре.
Изглежда, че ще стане за смях. - Е, това искаше, нали?
Разбира се. Заслужава си го. - Със сигурност.
Тя не е драматична актриса. - Нима? Това момиче може всичко.
Може да бъде страхотна в тази роля. - Наистина ли?
Бардо не знае как да я режисира.
Той е в бара. - Не ме интересува.
Виж, Езра, той изобщо не я разбира. Непрекъснато я критикува, обърква я.
Когато си мисли, че не прави нещо както трябва, не е добра.
Трябва да подходиш към нея другояче...
Знам как да й помогна.
Но ти искаш да се провали. - Разбира се.
Освен това тя няма да приеме съвет от мен.
Добър вечер, г-н Баркли. - Здравей, Хелън.
Странно, аз мислех, че Бардо е добър.
Добър ли? Виждал ли си го да работи?
"Дайна, това е много по-различно от музикалната комедия.
Това е пиеса, да. Драматична пиеса."
Брей, страхотно го имитираш.
Нима? - Доста добре.
Нима? - Това твое ли е или мое?
Мое. - Искаш ли да си го разделим?
Извинете ме за минута.
Ало.
Ало, Дайна? Аз съм Жак.
Здравей, Жак. Радвам се, че си ти.
Много исках да чуя какво мислиш след днешните репетиции.
Не върви много добре, нали?
Не знам, излизам на сцената и се чувствам напълно изгубена.
Вината е моя.
Не ставай глупав.
Да, така е. Заради моето режисиране е.
Жак, гласът ти звучи много странно. Да не си пил?
Не, сигурно връзката е лоша.
Чуй ме, Дайна, искам да знаеш, че не бях прав, като казах колко различно
е това от музикалната комедия. Не е различно.
Чудесно е, че го казваш.
Ти си чудесна изпълнителка и прекрасна актриса.
В сцената със семейството ти,
където се появяваш, трябва да влезеш бавно.
Разбираш ли, трябва да запомниш, че основното в отношението ти
е непокорство към майка ти.
Да вървя бавно. Непокорна. Ненавиждам я.
Разбира се, Жак. Усещам го.
А когато херцогът се приближи към теб
и ти подаде ръката си, трябва да се отдръпнеш бързо.
Много си уплашена.
Да, Жак, разбирам. Страхувам се от него.
Да, разбирам. Въпрос на взаимоотношения.
Не са просто механични движения.
Жак, да започнем от началото и да минем през цялата сцена.
Когато майка ти казва. "Сара... "
Херцог Де Морни ти е уредил прослушване.
Не искам да бъда актриса. Следващата седмица ще им четеш.
Е, Сара... - Остави бедното момиче на мира!
Обзалагам се, че дори не е виждала актриса.
Виждала съм. - Миналата година в манастира.
Една болна жена дойде там и сестрите казаха, че навремето е била красива,
но щяла да умре сама и без обич, защото водила лош живот.
Беше бледа и кашляше, а очите й бяха големи черни дупки на лицето й.
И знаете ли коя беше тя? Беше звездата на Комеди Франсез.
Няма да бъда като нея и вие не можете да ме накарате.
Дайна, така е чудесно! Прекрасно!
Наистина? Скъпи, толкова се радвам. Благодаря.
Изборът на момента и интонацията ти бяха идеални.
Повярвах на всяка твоя дума. Сцената оживя за първи път.
Гледал ли си някои репетиции скоро? - На Дайна ли? Не.
Чудя се как се справя. - Не знам.
Не може да е по-лошо от това, което видях последния път.
Забравих. Трябва да се обадя. - Още едно питие?
Не, благодаря? - Аз ще си поръчам. Едно питие?
Дайна, обаждам се да ти кажа, че беше невероятна днес.
Не мога да повярвам. Това е чудо.
Да? Във втора сцена ли?
Но не мога да стоя там през цялата реч.
Да, Жак. Ти си гений.
Благодаря, скъпа. Това е всичко засега.
Между другото, докато репетираме, бих искал да не си
толкова излиятелна. - Толкова каква?
Излиятелна. - Какво искаш да кажеш?
Да се хвърляш на врата ми и да ме целуваш
пред всички е много смущаващо.
Повече няма да го правим. - Е, Жак...
Дисциплина.
Съжалявам.
Дано не е твърде компрометиращо, ако ме заведеш на бенефиса в неделя.
Бенефис ли? Какъв бенефис?
Болницата... Казах ти.
Да, ще те заведа.
Довиждане.
Защо ми каза, че Дайна няма да идва на бенефиса?
Ще идва ли? - Знаеш, че ще идва, но не и аз.
Ти си измислил този план, оправяй се.
БЕНЕФИС ЗА БОЛНИЦА "МИЛОСЪРДИЕ" ЕЗРА МИЛЪР - Церемониалмайстор
Какво стана, Езра? И двамата ли ще са тук?
Дайна е тук. Видях я. Но онова инато муле, не знам дали ще дойде.
Представяме ви Езра Милър, той ще изпълни
"Концерт номер едно в си бемол" на Чайковски.
Довиждане.
Какво правиш тук?
Ти какво правиш тук? Езра.
Предател.
Не мислиш ли, че трябва галантно да си тръгнеш?
Няма да си ходя. Това е бенефис.
Очакват да изпълня номер.
Защо ти не си тръгнеш? Това е под достойнството ти.
Никога не съм си тръгвала от бенефис.
И няма да разочаровам всички хора от болницата.
Правя го за тях. Не ме интересува дали си тук или не.
Ще играя така или иначе.
Благодаря. Трогнат съм. Пианото е развълнувано, Чайковски също.
А сега имам изненада, която със сигурност ще ви трогне.
В този ъгъл е една от големите звезди на шоу бизнеса.
В същия ъгъл е и още една звезда от шоу бизнеса.
Те ще си опонират в един от най-добрите си номера.
Джош и Дайна Баркли.
Как носиш ти капелата си
Как отпиваш ти от чая си
Споменът за всичко това
Не, не, това не могат да ми отнемат
Как усмивката ти грее
Как фалшиво пееш
Как преследваш ме в съня ми
Не, не, това не могат да ми отнемат
Може никога да не се видим отново
По неравния път на любовта
Все пак аз винаги ще пазя
Спомена за
Това как държиш ножа си
Това как танцувахме до три
Как живота ми ти промени
Не, не, това не могат да ми отнемат
Не, не могат да отнемат
Това от мен
Браво!
Много ви благодаря, Джош и Дайна. - Благодаря.
Беше хубаво да ви видим заедно отново.
Много ви благодаря.
Благодаря.
Дайна, беше чудесна. - Беше забавно, нали?
Виж, не можем ли да проявим малко разум
и да отидем някъде да поговорим? - Няма за какво да говорим, Джош.
Справяш се много добре без мен,
а аз правя това, което винаги съм искала да правя.
Разделени ще бъдем много по-щастливи.
Не мислиш ли така?
А ти?
Разбира се.
Не вярвам, че наистина го мислиш.
Виж, Джош. Това не беше поредната ни караница.
Раздялата ни не беше импулсивно решение.
От доста време назряваше. Трябваше да се случи.
Приемаше ме за даденост твърде дълго.
Трябва да се изправя на краката си, като човек и като актриса.
Докато не го направя, нямам време да мисля
за нас или нещо друго, свързано с бъдещето.
Така трябва да бъде.
Наистина го мислиш, така ли?
Да, така мисля.
Благодаря за танца.
Знаех, че ще свърши работа. Знам как да се справям с тях.
Обзалагам се, че сега са в прегръдките си.
Добре, Езра. - Джош, къде е Дайна?
Ей там.
Ако не успееш в началото, откажи се.
Здравей, Ез. - Здравей, Джош.
Здравей, Дженъвийв. - Това е Хенриета.
Съжалявам. Хелън, уиски и вода, моля.
Да, господине. - Довечера е голямата вечер.
За какво? - Премиерата на Дайна.
Това ли било? Подай ми цигара. - Май не те интересува.
Бардо идвал ли е? - Какво те е грижа?
Къде беше през последните 10 дни? И по телефона не мога да те намеря.
Ходя на лекции в колежа. - Не се шегувай, Джош.
Изглеждаш ужасно. - Но не съм. Чувствам се добре.
За Дайна. - За Дайна. Точно така.
ТЕАТЪР "ХАМПТЪН" ДАЙНА БАРКЛИ - "МЛАДАТА САРА"
ПРОГРАМА - ДЕЙСТВИЕ ІІІ - СЦЕНА ІІ Прослушвания, Френската консерватория
Уважаемото жури от Консерватоар Франсе.
Госпожици, всички бяхте обучени
на жестове и дикция за това прослушване
и всички ще имате равни шансове. Но само една ще бъде избрана
да се присъедини към Консерватоар Франсе.
Можете да изпълните избрано произведение.
Когато приключите, заемете местата си ето там.
Да започваме, моля.
Г-ца Клементин Вилард.
Не се притеснявайте, госпожице. Какво ще рецитирате?
Речта на Порша от "Венецианският търговец".
"Качеството на милосърдието не е пресилено
То падна, като нежния дъжд от Рая върху мястото долу"
Здравей, Джо. Как върви? - Страхотно. Прилича ми на хит.
"И повече не е чут
Това е приказка, разказана от идиот, пълна с шум и гняв
Нищо не значеща."
Г-ца Сара Бернард.
Вие какво ще рецитирате, госпожице?
Сцената с отровата от "Ромео и Жулиета".
Няма защо да се притеснявате.
Не се притеснявам, Мосю льо Жюж.
Много добре, в такъв случай можете да започвате.
"Сбогом!
Бог знае кога ще се видим отново
Студени тръпки на страх минават през кръвта ми
които почти смразяват топлината на живота.
Ще ги извикам отново" Простете, господине.
Това са думи и жестове, които научих от моя учител.
Научих ги като папагал. Нямат нищо общо с актьорството.
С ваше позволение, бих искала да рецитирам нещо друго.
Много добре. Побързайте.
Ще рецитирам "Марсилезата".
И дете може да я рецитира. Неприемливо е. Да продължаваме.
Господине, не можете да лишите верен френски гражданин
от правото да застане пред публика
и да изрече думите на националния ни химн.
Почакайте.
С единодушно решение комитетът избра вас
за Консерватоар Франсе.
Браво!
Дами и господа, прекалено съм развълнуван да говоря.
Само се надявам, че тази вечер е началото
на дълго партньорство между мен и моята красива, очарователна звезда,
която обожавам на сцената и извън нея.
Джош, видя ли нещо от нея? - Последната сцена.
Беше доста добра, нали? - Добра ли? Беше страхотна.
Беше невероятна. - Само не разбирам онзи Бардо.
Трябва да е в киното. - Ще ми се да беше.
Той е очарователен. Такава красива двойка са.
Мери, това е г-н Баркли, съпругът й. - Мислех, че сте се развели.
Беше чудесна. - Ще се видим по-късно, Дайна.
Беше страхотна, скъпа. - Много благодаря.
Благодаря, че дойде. Ще се видим у Мили по-късно.
Дайна, толкова се гордея с теб. - Благодаря, Жак.
Чувствам се като смутен гимназист.
Наистина мисля това, което казах преди. Наистина те обожавам.
Надявах се тази вечер да ми кажеш нещо, да ми дадеш знак.
По-късно, Жак.
Добре. Това е твоята вечер.
Ще те чакам у Флориано, скъпа. - Добре.
Не се бави много. - Добре.
Г-жо Баркли, бяхте чудесна. - Благодаря, Мери.
Мери? - Да, госпожо?
Това ли са всички телеграми? - Да, това са.
Попита ли портиера? - Да, попитах го.
Попитала си го?
Ето го и него. Красив е, нали? Тя е късметлийка.
Мери, защо не отидеш да си напудриш носа?
Току-що го направих. Всички говореха за тях двамата.
Тя смята, че е доказала, че не съм й нужен.
Смята ли? Тя го доказа. Пий.
И аз й помогнах. - Какво?
Когато се качи на сцената да направи речта си, затаих дъх.
Мислех, че със сигурност ще обяви годежа им.
Защо не яхнеш метлата си и не си вървиш?
Хвърлих Дайна в ръцете му. Какъв съм глупак.
Ако някога човек сам е изкопавал гроба си...
За какво говориш? И двамата имате вина.
Значи и според теб всичко е свършено? - Не знам, не непременно.
Мислиш, че тя не ме обича вече. Мислиш, че съм я изгубил.
Не съм казвал това. - Мислиш, че обича Бардо.
Е, ти какво мислиш? - Не знам, но ще разбера.
Обичам я, Ез. Трябва да знам положението си.
Тази нощ може да е краят. - Тя още е в театъра.
Защо не й се обадиш? - Не мога да го направя.
Трябва да говориш с нея. Иначе може да стане твърде късно.
Не, не мога. - Г-н Бардо.
Разбира се, ще й се обадя.
Успех. Десет към едно, че още обича теб.
Да, съгласен съм с вас. Мисля, че тя ще бъде
една от най-великите драматични актриси на времето ни.
Без съмнение.
Мери, сигурна ли си, че провери всички картички от букетите?
Да, г-жо Баркли. - И нямаше нищо?
Не, нищо.
Ало. Момент, моля.
Жак. За Бога, какво искаш? Веднага идвам.
Исках да те питам нещо много важно.
Надявам се разбираш колко много означаваш за мен.
Аз не знача нищо за теб, нали?
Защо ми задаваш тези въпроси сега?
Ще поговорим по-късно. - Трябва да знам сега.
Обичаш ли още съпруга си или обичаш мен?
Не мога да ти отговоря по телефона.
Защо не? Какъв по-добър начин да разбереш нещо?
Това е абсурдно. - Съжалявам, скъпа.
Идвам при теб след секунда. Не виждам как...
Жак.
Секунда. Ще изчакаш ли за малко? Жак, ела тук.
Те отидоха у Мили и затова реших да...
Трябва да те питам нещо много важно.
Жак, ти ми позвъни в хотела по време на репетициите, нали?
Не. Защо?
Не си ми се обаждал по време на репетициите?
Не. Знаех, че си почиваш. Не исках да те безпокоя.
Ще ме изчакаш ли навън... Ще се преоблека.
Ще извикам такси.
Какво ти става? - Нищо.
Добре. Ще те чакам. - Да.
Здравей, Жак.
Да? Да?
Трябваше ми минута да премисля всичко,
скъпи.
И ще ти отговоря сега.
Обичам те.
Само теб. Известно време мислех,
че още може да изпитвам нещо към Джош,
когато не се справях на репетициите
Но когато ми се обади и започна да ми помагаш,
разбрах, че в сравнение с теб
той е евтин, некадърен никаквец.
Обичам те, скъпи.
Ти ме направи много щастлив.
Мери! Помогни ми да намеря ключа.
Трябва да намеря ключа. Онзи, който прибрах.
Веднага, г-жо Баркли, ако вие...
Такси!
Улица "Ривър Теръс" 390, моля.
Всичко, което знам е
Че трудно мога да те заменя
Къде другаде по света
Такава грация и красота?
Поетът често пее
За своята любов небесна
Но никога не бе дарен
С любима като жената тук до мен
Дълбоко, дълбоко в себе си
Сърцето мое тайничко си знае
Колкото повече с теб съм аз
Толкова повече захласът ми расте
Ако ти не си до мен
Страхувам се
Че няма бъдеще за мен
Защото теб
не мога, не мога, не мога
Дайна, какво правиш тук?
Здравей. Дойдох да те видя.
Каква рядка чест.
Мислех, че би трябвало да празнуваш.
Е, не се тревожи. Ще те направя много щастлива.
Няма да го оспорвам. Ще получиш развода си.
Благодаря. - Разводът ме устройва идеално.
Всъщност, всеки момент очаквам тук една млада дама.
Така че, ако нямаш нищо против...
Шърли? - Шърлийн.
Тогава двамата сте наистина... - Луди сме един по друг.
Поздравления. - Поздравения и на теб.
Надявам се да се разбираш с новия си режисьор по-добре.
Съмнявам се.
Довиждане.
Не искаш ли поне да си стиснем ръцете?
Може би не трябва да си толкова излиятелна,
да се хвърляш на врата ми и да ме целуваш пред всички.
Дисциплина, нали знаеш. Дисциплина.
Скъпи, акцентът ти беше много добър. - Почакай малко.
Напълно ме заблуди до тази вечер,
когато Жак влезе, докато ти беше на телефона.
Дайна, знаела си.
И така ме измъчи? - Само малко мъчение.
Знаеш ли, че за малко не скочих в реката?
За малко не се гръмнах? - Не.
За малко не скочих от покрива? - Горкичкият ми!
За малко да се самоубиеш. - Знам.
Толкова те обичам.
Не трябва да се случва повече, скъпа. - Не. Толкова много се обичаме.
Ти си такова прекрасно момиче. И такава талантлива актриса.
Изпълнението ти беше великолепно. Страхотна си.
Имам идея за пиеса. - Не искам други пиеси.
Без повече драми? - Без биография.
Без послания? Без тревоги за сюжета.
Тогава ще имаме само забавление с музика. Ще имаме темпо.
Доброто старо темпо.
Дай ми само манхатънския такт
Който има свое собствено темпо
Трябва да извикаш. "Това е то!"
Денят, когато посетиш Най-щурия град на света
Задръж своя лондонски и парижки такт
Поп Ню Йорк е единствен по рода си
Обиколи всяко авеню, извърви всяка улица
Никой ритъм не е по-добър от този на Манхатън
Манхатънският ритъм е единствен
Манхатън има свой собствен ритъм
И така, г-н Диригент, на оркестъра, когато даваш такт
Едно, две, три И им дай този манхатънски такт
Който има свое собствено темпо
Трябва да извикаш. "Това е то!" Деня, когато посетиш
Най-щурия град на света На всички времена
Задръж своя лондонски и парижки такт
Поп Ню Йорк е единствен по рода си
Обиколи всяко авеню - Извърви всяка улица
Никой ритъм не е по-добър от този на Манхатън
КРАЙ
Вulgаriаn