Pentagon 1942. godine.
Drugi Svetski rat besni već tri godine.
Nacisti su, pobeđujući u Evropi, objavili rat Americi.
Prošlo je devet meseci od Perl Harbura.
Polako.
Kreni, kreni, kreni!
Jedan, dva, tri...
Jer on je dobar momak
Što niko ne poriče. Ura!
Ti Japanci bolje neka vas se paze, gospodine. Sa srećom.
Nedostajaćete Inženjeriji.
Hvala, gospodo. Sagradih ovo mesto, pa ću ga pojesti sa zadovoljstvom.
Odlično, gospodine.
Pokaži Japancima pakao, Grovse. - Hvala, Tomase.
I te kako ću.
Gospodine!
Gubim šansu da odem tamo i povedem ljude u borbu.
Pukovniče Grovs, zaboravite na to. - Čak i Bronson hoće na front!
Grovse, vi ste inženjer.
Vi ćete da vodite rat odavde.
Je li ovaj zadatak koji mi dajete, gubljenje vremena, ćorsokak?
Za taj ćorsokak se predsednik lično zauzeo.
Ovo nije ono što mi je obećano, niti ono što sam očekivao.
Onda krenite sa bubanjem. Pravac Čikago, razgovarajte sa tim naučnikom.
Ukoliko izgleda moguće, na posao.
Izaberite koga hoćete, imaćete šta vam treba.
Možda ćete i da dobijete ovaj rat sami.
Pokupite usput zvezdicu.
Naši borci su visokog morala, i priređuju pakao Nemcima,
iako ovi gubici predstavljaju najozbiljniju prepreku kod saveznika
u ovom ratu protiv nacista.
Loše vesti i sa rata na Pacifiku.
Upravo smo dobili potvrdu da su potopljene tri američke krstarice.
Još uvek imena nisu poznata... - Uđite!
Izveštaji govore o napadu japanskih bombardera i lovaca rano jutros.
Ovde sam. Ovde! - Sard?
Silard!
Generale Grovse, očekivao sam vas. Uđite.
Oprostite. Ponekad se zaglavim ovde. Metaforično.
Pročitao sam ovo. Da li je moguće?
Možete li da mi dodate malo vruće?
Ne idu mi bajke baš od ruke, te mi dajte samo srećan kraj.
Ono što sam napisao je moguće. Verovatno i neizbežno.
Izdvojite uran 235.
Onda iznenada spojite dva dela tog elementa
tako da ukupna masa, koja nije veća od ovoga, generale,
sama proizvede spontanu reakciju.
A ako ovo uzmemo za epicentar te eksplozije,
ceo Čikago kakav sada vidimo, bi nestao.
Aleluja.
Trenutno, sve što imamo su teorije, koncepti, vizije...
Ako mi možemo da napravimo taj uređaj, mogu i Švabe.
Da, Nemačka je naučno jaka.
Generale, potrebno nam je vodstvo. - Hvala.
Treba vam saveznik, generale!
SEVERNA KALIFORNIJA OKTOBAR 1942
Pričaj nam o tom generalu.
Zašto.
Jer je tako tajanstveno.
"Naći ćemo se u sred nedođije.
"Budi tamo ne pre 4:20, i ne posle 4:29".
Priča se
da je on torokuša iz provincije
koji je najveći deo života proveo kopajući rupe u latinskoj Americi.
Grobove domorocima, bez sumnje! - Frenk!
Ozbiljno, Kiti, Robert je naučnik.
Ukoliko ga vojska hoće, hoće ga celog.
celog, zašto da ga ne uzmu celog?
Moram da čujem šta ima da ponudi.
Roberte, moramo li tako brzo? - Da!
To je ludo. - Da!
Da!
Ovuda, dr Openhajmer.
Doktore, popnite se.
Grovs, Lesli. Prijatelji me zovu Dik. Sedi.
Dovitljivost. Obožavam to.
Stvorio sam ga ni iz čega, ali odavde.
Čisto!
Stari voli svoju privatnost, zar ne?
Čik pogodite!
Pametnjaković hoće sok od šargarepe.
Daj mu ono što hoće, Bronsone! Navikni se na to.
On je takva budala.
Openhajmer je vruća roba. Ovde piše da ima više pameti nego što ima smisla.
A on to i zna. Temperamentan je. Neće se on lako zauzdati.
General zna šta radi.
Openhajmer nije jedan od nas.
Ukoliko ga general izabere, pogrešiće.
Treba da se poveže.
Mislim da si ti pravi čovek za ovaj posao.
Imam slabosti prema dobrim ljudima.
Švabe rade na ovome, punom parom.
Ako je oni pre dobiju, ne moram da ti crtam.
Odakle hoćeš da počneš?
Od fokusiranja.
Imate ove velike umove, ali su svi oni u različitim melodijama.
Stavite ih zajedno na jedno mesto, izolirane, bez ometanja.
Napravite atmosferu stresa, kreativnog stresa.
Svi se takmiče da reše jedan problem.
Imate jednog govornika. Trenutno je svuda rasplinuto.
Sve centralizujte. - U tome je caka.
Nekim ljudima se ne dopada vaša politika.
Moja politika je otvorena knjiga.
Nadam se. Možete da dobijete rat
i Nobelovu nagradu, daj bože.
Gospodine, major De Silva je hteo da vas podsetim
da treba da stignete na voz u 18:00 časova.
Nema mira bezbožnicima.
Doktore,
ukoliko prihvatite, i ovo kažem najskromnije,
pamet nije jača od ovoga.
Taj general je gomila mesa.
Niko i ništa. Jesće mi iz ruke za nedelju dana.
Hoćeš li da pristaneš?
Postoje pitanja. Kaleidoskop pitanja.
Razumem.
Pa, ja sam zvezda u ćaskanju za doručkom.
Moraš da sačuvaš nešto za večeru ako hoćeš da budeš žena velike face.
Da li to znači da se selimo? - A-ha.
Moraš da pristaneš.
Prepametan si za Berkli.
Mikelanđelovo "Stvaranje Adama":
Poreklo i sudbina.
Borba da se jedan razotkrije, da bi se drugi otkrio. To je nauka.
I pošto idem da razrešim svoju malu sudbinu,
hteo bih da vam čestitam na tome što ste najbolji od najboljih.
Verujem u vas. Neka vas Bog čuva i neka vam životi budu bogati i slatki.
Hvala. - Nedostajaćeš nam, Opi!
LOS ALAMOS, NOVI MEKSIKO APRIL 1943.
Požuri! Brže, brže!
Pomeri to.
Gospodine!
Dobar dan, gospodine. - Daj mi dobre vesti, Džek.
Proveli smo komunalije,
sredili smo kanalizaciju, uveli smo svuda vodu.
Dve zgrade za istraživanja...
To nije dovoljno. Kasnimo par nedelja.
Imamo hrpu naučnika koji lutaju okolo.
Dovedite neke ljude. - Razumem, gospodine.
Nemamo smeštaj za dodatne ljude, gospodine.
Smeštaj? Misliš li da će oni da spavaju?
Donesi neke šatore ako će ti to umiriti savest, ali ti za to osiguraj sredstva.
Zar nisam tražio pse oko ograde?
Ne vidim ih. - Dolaze, generale.
Onda,
šta god da se ovde dešava je privilegovana informacija.
Bez izuzetaka. Bez žena. Bez berbera.
Bez izuzetaka.
Ono što vidite,
ono što čujete,
ono o čemu čitate, o čemu sanjate,
sve što vam stvara gorušicu ili vam hrani čireve,
šta god da vas preznojava,
zbog čega ste budni, šta god,
sve to...
pripada Vojsci Sjedinjenih Država.
Ili meni, ukoliko vam je zbog toga lakše.
Morate da se spustite sa oblaka, gospodo,
i da se bacite na posao pobeđivanja u ratu.
Rekao sam to jednom. Samo ću jednom to i da kažem.
Za one koje znate, znate. Za one koje ne znate, ne znate.
Niste ovde da bi vam bilo lepo.
Jasno?
Ovde ste da biste otišli iza teorijskog,
špekulativnog imaginarnog.
Vi ste ovde
da biste upregli vaše bogom dane talente, vaše umove, energiju,
u praktičnoj potrazi za jednom stvari.
Za vojnim oružjem.
Nuklearnim. Atomskom bombom.
Svedite gunđanje na minimum, gospodo.
Zašto da se mučimo sa bombom? Zašto samo njega ne bacimo na Berlin?
Imaće isti efekt.
Kada pričamo o njoj, zvaćemo je "naprava" ili "uređaj".
Da li je to jasno?
Ima jedna reč koju ne želim da čujem.
Ta reč je "nemoguće".
Kasniš dva dana. - Otišao sam u ulicu 1st Pallas br. 109
da se javim gđi Mekiben, ali tamo nije bilo nikoga.
Tako sam stopirao nekoga, i on me je vratio nazad u Čikago.
Sedeo sam u vozovima, autobusima,
železničkim stanicama
šezdeset sati.
Pitao sam za ovo mesto u Santa Feu i rekoše mi da ne postoji.
I ne postoji.
Gde može da se prezalogaji ovde, a?
Već smo jeli. - Divno!
Ako hoćeš da se istuširaš, ja bih to uradio sada.
Isključuju vodu u dva sata.
Otvaraj vrata, odmah!
Izvinjavam se. Nisam mogao da uđem.
Za mesec dana, radićeš to da bi izašao. Ti si Merimen?
Da. - Ričard Šenfild.
Ja sam ovde doktor.
Baš takvog tražim za cimera, malo sirove snage.
Dovraga! Šta je ovo, pobogu?
Liči na frižider. - Da, liči.
Izgleda da se zaglavio. - Došao si na vreme.
Hvala bogu da si ovde. Koji kraj želiš?
Spreman?
Hoćeš li da mi pomogneš? - Diži.
Opijevi momci. Nijedan problem ne ostaje nerešen.
Gospodo, ovaj projekt je podeljen na tri oblasti.
Fizika. Koliko materijala nam je potrebno? Plutonijum ili uranijum 235?
Druga oblast, proizvodnja materijala, ali to nije u našim rukama.
To je Ouk Ridž, u Tenesiju i Henford. I treća oblast...
naša odgovornost, sigurno. - Da, naravno!
Da napravimo uređaj, da ga testiramo, i da se nadamo da ćemo ga kontrolisati.
Gospodo, nalazimo se ovde.
Na početku. Cilj nam je ovde.
Imamo rok od 19 meseci.
Izgleda da je vremena malo.
U saglasnosti je sa procenama o datumu dostave iz Ouk Ridža.
Gospodo imamo 19 meseci da zapakujemo, uvijemo i dostavimo paket.
Da li neko odustaje?
Ne?
Dobro.
19 meseci i počinjemo od nule. Isuse.
Pa ipak imamo Opija i najbolje teoretičare i inženjere na svetu.
Neki od njih su legende, a tako su mladi, neverovatno.
Doktor mi izgleda da je dobar čovek.
Kaže da pretpostavlja da ćemo raditi sa nečim jako zanimljivim.
Ima celo bolničko krilo koje liči na Nojevu barku.
Mislim na Džimija koji se bori na Filipinima i ne mogu da se žalim.
Moram da idem. General traži izveštaj o napredovanju.
A kada Grovs nešto želi, on to želi odmah.
Ponovi.
Sagradimo top,
i na kraju zavarimo čep koji je napravljen od kritične mase.
Proizvedemo tane koje je napravljeno od druge kritične mase
i ispalimo ga iz topa.
Koliko treba oba materijala? - 15 kilograma, gospodine.
To je nemoguće!
Eksploatišemo energiju koja napaja svemir. To je zastrašujuće.
Za sada imamo samo probleme, o nekima još nismo ni razmišljali.
Daj mi loše vesti.
Za sada imamo dva problema.
Pre-detonacija. Naprava se raspada pre nego što eksplodira.
Drugo, problem težine.
Da bi zrno letelo brzinom koja nam je potrebna,
cev topa mora da bude toliko teška da je nikada nećemo podići.
Dik?
Za zrno obima 18 cm,
treba vam cev debljine od najmanje 10 cm
Nadam se da ćete pronaći muziku.
Za sada ne možemo ni da pevušimo melodiju.
Slobodna diskusija. - Ne odgovara mi...
Slobodna diskusija. Set, Dik, cev topa.
Roberte, Majkle, pre-detonacija.
Prokletstvo!
Možda je u pitanju visina.
I dalje smo na početku. - Ljudi u vodi.
Možda da izlijemo lakšu cev, da pronađemo novu leguru.
Sila bi bila prevelika. Moramo da razbijemo te atome.
Moramo da koncentrišemo energiju i smrvimo masu.
Hajde da ponovo razmislimo.
Imamo cev koja je toliko teška da ne možemo da je podignemo.
Da bi dobili željenu snagu eksplozije... - Majkl!
Majkl, dođi.
Kada ovo zgnječim, šta dobijem?
Sok. - Ne.
Zgnječim je, dobem pritisak.
Imamo praznu loptu plutonijuma i sabijemo je
eksplozijom koja ide na unutra, implozijom.
Lančana reakcija. - Bum!
Ali, Set, eksplozija ide ka spolja. - Znam.
Ali napravićemo da ide na unutra.
Isuse.
Majkl... - Hajdemo po momke.
Naći ćemo se u kantini.
Uređaj će da bude toliko lak, da nam neće trebati top!
Imaš li šibicu, vojniče?
Gospodine, Majkl i Set su.
Oprostite što vam smetamo, ali Set ima ideju.
Mislio je o naranči. - Skakanje gore dole po naranči.
Gnječenje naranče? - Gnječenje.
Gnječenje... jezgra!
Bože! Ovo bi moglo da bude dobro.
Gde su ostali? - U kantini.
Možda može da sačeka? - Ne, u redu je. Idite.
I tako sam te izgubila. - Hvala.
Dovraga!
Izbaviće nas.
Pogledaj!
Doktore!
Tražili smo lokacije za testove i autobus se zaglavio.
Imali ste noćas sastanak. Razgovarali ste o poslu u javnosti.
Razgovarali smo o Nedermajerovoj... - U javnosti!
Imali smo slobodnu diskusiju. - Hajde da pričamo o tome.
Neću slobodnu diskusiju. Hoću podelu na grupe.
Ne želim da teoretičari znaju ono što znaju inženjeri.
To je sigurnosni problem. - Saslušajte me.
Navikli su da kače svoje ideje na oglasnoj tabli.
Ideje su vlasništvo zajednice. To je stvar principa.
Ako krenete silom, neće da bude slobodne diskusije
jer neće ostati niko da je vodi!
Nedermajerova ideja je bila sjajna: Implozija,
koja proizvodi jednoobrazni pritisak u jezgru i malo bi težila.
Bez cevi, bez problema sa težinom i sve pomoću slobodne diskusije.
Morate da nam date prostor da dišemo.
Bronsone! - Gospodine?
Ne mora konobarica baš da zna.
Opi se dobro nosi sa generalom.
Ali nije u Grovsovoj prirodi da se odmara dok njegova ne bude glavna.
Prestrašeni smo da su Nemci ispred nas.
Rad uz ova ograničenja sve dovodi do ivice.
Ovo je tipično. Mi smo ljudi, ne brojevi!
To nije deo dogovora. - Izvinjavam se zbog žalbi.
Ali bodljikava žica, psi, stražari? - Sigurnosne značke!
Nadao sam se da sam te stvari ostavio Musoliniju u Italiji.
Generale, otvorenost je najvažnija stvar naučnicima.
Smeta mi što mi cenzurišete pisma. - Jedno je kada FBI priča sa mnom,
ali da priča sa mojom ženom, porodicom, komšijama, to je previše.
Ne možemo da nastavimo da radimo pod ovakvim uslovima.
Doktore.
To su neka majmunska posla.
Zbrka.
Šta ćete da poduzmete? - Upozorio sam vas.
Dajte mi odgovornost za sigurnost u laboratoriji.
Idemo gde nam se ide i kad nam se ide. Izvan laboratorije, to je na vama.
Mogu to da im proturim.
Ne sviđa mi se to. Ali moraću sa tim da živim.
Zasad.
Osma vazduhoplovna je danas
izvela najjače bombardovanje u ratu protiv Nemačke.
Majkl! Kako si, prikane? Drago mi je da te vidim.
Doveo sam Ketlin sa sobom.
Plašio sam se da će ova žurka da bude tanka po pitanju lepote.
Pa sam preuzeo potrebne mere.
Ona je moja najomiljenija bolničarka. - Vas dvoje ste u šemi?
Ne. Ne, nismo.
U stvari idem po piće. Sa tim sam u šemi.
Dobro jako piće.
Kao što rekoh... - Ovo se zaglavilo.
Ovde mogu da budem jako usamljena.
Traje rat. Ne mogu svi u Akapulko.
Čoveče! - Da li ste dobro?
Dobro. Hvala vam.
Savršeni su. Još minut, i pregoreli bi.
Staviću ovo u sudoperu.
Da li biste sok od naranče? - Da, zahvaljujem.
Izvinjavam se. - Oh!
Bez brige.
Postaraću se za ovo. - Nema problema.
U svakom slučaju, sigurna sam da ćemo da budemo saveznici.
Oboje pokušavamo da zavedemo istog čoveka.
Pa, postoji li gđa Grovs?
Da, postoji. I ona ima hrabrosti da ostane u pozadini.
Neki ljudi su na planeti sa nekim razlogom, gđo Openhajmer.
Dobra supruga to prepozna i srećna je da ugladi taj put.
Pročitao si moju teoriju o supstanci u raspadu? To obećava.
Šta misliš da ćemo naći na kraju tunela, Majkl?
Martini. - Verovatno.
Centrala. - Berkli 5558, molim.
Halo, Džin.
Ja sam. Džin, znam da si tu.
Odustala sam od čekanja.
Izvini. Nisam mogao da... - Opi, tako sam se uplašila.
Ne zoveš. Ne pišeš. - Ne mogu.
Ne možeš? - Ne, Džin. Ne mogu.
Da li dolaziš? - Pa...
Kada dolaziš? - Džin!
Ovo nije razgovor, nego pravljenje buke.
Zašto ne grokćemo jedno na drugo? "Žurim, treba da pobedim u ratu".
Ne mogu da se setim dana kada sam bila povređena, osim s tobom.
Džin, slušaj me. Moraš da me razumeš, molim te.
Da!
Neću da vas zadržavam, generale. - Bolje bi ti bilo.
Lupaš mi na vrata u dva ujutro.
Otkucali su mi ovo, gospodine. Mislim da biste želeli da vidite.
Obrađuje ga, generale. Video sam to ranije.
To groktanje je možda šifra. - Vojnik što dešifruje kaže da nije.
Ko je ova žena? - Džin Tatlok, gospodine.
Poznati je komunista. - Dajte mi njenu biografiju.
A meni možda promiče nešto vezano za dobrog doktora.
Nabavite mi to. - Da, gospodine.
Ovo dovodi u sumnju Openhajmerovo mesto u projektu.
Dr Openhajmer jeste projekt.
Zar ovim on ne postaje neprihvatljivi rizik?
Ne! Neuspeh je rizik.
Ono što me brine je da ukoliko je on sa njom, nije sa nama.
Možda je pravo vreme da prišrafim dobrog doktora.
Smem li da pitam kako to nameravate?
Ne, pukovniče, ne možeš.
Pritisak nije ujednačen. - Pripremite se.
Sa tanjim zidom možemo da pojačamo pritisak, zar ne?
Set, postoji odgovor. - Možda je implozija ćorsokak.
Idemo li ponovo? - Da!
To je izgovor za ne razmišljanje. - Namestićemo ponovo.
Sklonite se! Namestite punjenja!
Namestite punjenja!
Moramo da se sklonimo, hajdemo!
Pokret!
Duplim korakom! Idi! Idi!
Brže! - Unesi ga, sa leve!
Hajde! Izvadi olovo!
Duplim korakom! Momci idemo!
Kanjon Los Alamosu.
Javi se, Los Alamos. Kanjon Los Alamosu.
Javi se, Los Alamos. Javi se.
Nešto je aktiviralo detonator! - Nazad! Lančano su povezani!
Skloni se odatle!
Ne, Opi. - Sranje!
Smiri se, brate.
Hajde. - Puno ti hvala.
Učini mi uslugu. Uskoči u ambulantna kola, da te pregledam.
Vi se ovde igrate sa opasnim stvarima.
Hajde, uključi motor!
Da li su te to učili u srednjoj školi?
Reskirao si.
Samo sam potrčao i zgrabio ga. Nisam ni razmišljao.
Instinktivno. - Instinkt, a?
Pitam se, u ovom ratu,
ako je instinkt da se spase čovek, šta nas tera da hoćemo da ga ubijemo?
Da li je to instinkt?
Svideo bi ti se moj stari.
Zašto, kakav je? - Moj stari?
On je propovednik
u Džeksonu, u Ilinojsu.
Imam starijeg brata, Džimija. On je vojnik.
Mama je umrla.
Mislim da ga vređa, jer nisam na frontu.
Zašto?
Džekson je mali grad.
Kaže: "Gde ideš?", kažem: "VP 1663, Santa Fe, Nju Meksiko".
To mi nije baš pomoglo.
Onda je rekao: "Bolje bi ti bilo da si jako dobar naučnik, najbolji".
Da li si najbolji?
Bio sam u Čikagu.
Ali ovi momci su jako pametni.
Nekad osećam da je to previše za mene.
Ali valjda mogu da se nosim sa svime što bace preda me.
Ali, znaš li da igraš?
Oprosti?
Rekoh, znaš li da igraš?
Da. - Hajde onda.
Ti to ozbiljno? - Možeš li da se nosiš sa tim?
Jako lepo.
Nešto tako. - Jako dobro!
Džin Titlok, diplomirala 1932.
Bili su u vezi, pre nego što se Openhajmer oženio.
Stvari su ohladile do 1942., a onda su ponovo počeli.
Neki prijatelj reče: "Ako mu je žena ambicija, Titlok mu je savest".
Ona ga je upoznala sa antifašističkim grupama, anti-Frenkovskim grupama
i velikim brojem poznatih komunista.
Smanji malo gas ovde.
Pukovnik je započeo misiju, hteo bi da je započne živ.
Gospodine, Openhajmer je otvoren za ucenu.
Insistiraću da se zameni. - Nećeš. Opusti se.
Znate, majore, ako želite da vodite čoveka određenim pravcem,
ne vučete ga za nos.
Samo mu zatvorite opcije.
Prosto k'o pasulj.
Evo nas na kraju devetog ininga,
vojska gubi od naučnika za jedan krug.
Dugan je baca. Merimean udara.
Pogodak.
Dugan se trudi, probaće do druge.
Dobro bacanje. Siguran je u letu na drugoj bazi.
Da?
Da!
Loš trenutak?
Mogao je da bude i bolji. Brzina nam i dalje predstavlja problem.
Ko je ta droca sa kojom švrljaš?
Molim? - Moram li da ti crtam?
Dobio sam to tajno od nekog ko mi duguje.
Šta ako daju tu informaciju pogrešnom čoveku?
To bi za tebe značio kraj.
Kraj ovog projekta.
Ne razumem.
Misliš da si nekakav boem ili tako nešto.
Iznenađen sam.
Nisam očekivao da ću da budem ovako iznenađen.
Evo je, široko do prve baze.
Doktore, mogu li... da pomognem?
Gde sam ja u svemu ovome?
Ovo loše izgleda, odražava se na mene, na moju sposobnost da procijenim ljude.
Bio sam sa ovom ženom pre nego što sam ušao u projekt.
Nije bitno.
Ne sviđa mi se ideja da možeš da me potopiš.
To je neko do koga mi je stalo.
Ona je komunista.
Komunista.
Bože, jednako je loše
i da je neka slatka mala iz Indijane.
Ona je komunista sa knjižicom.
A tvoj posao, vojna tajna... Zar treba da ti nacrtam?
Uzmi telefon, sigurnu liniju, reci joj zbogom!
Duga lopta...
I izašla je! Poen za Merimena.
Poen!
U redu je, Bronsone, živi smo. - Da, gospodine.
U tvom je dvorištu.
Bridžes, sledeći put drži glavu gore!
Svi pozdravljaju heroja pobede.
Četverooki su pobedili prašinare.
"Vode počnu brzo da zaudaraju ako na jednom mestu stoje."
SAN FRANCISKO Januar 1944.
Roberte!
Frenk. - Drago mi je da te vidim, braco.
Da li te prate? - Ne šali se. Umalo da ti tražim ličnu.
To je smešno. - Hajdemo odavde što pre.
Ispituju me za imena svakoga koga sam ikada znao
da li je imao simpatija prema komunizmu.
Prate svaki moj pokret, čak i moj telefon.
Zašto si ostao? - Postoji neki red u tome.
Makar neki red u jednom delu mog života.
Izvini, dobila sam tvoju poruku tek oko 5.
Još uvek sam bila u bolnici i sva sam se uspaničila.
Divno izgledaš. - Izgledaš tako ozbiljan. Šta nije u redu?
Nemam mnogo vremena. Moram da se vratim večeras.
Večeras? Skuvala sam nam večeru.
Ne radi se o večeri, Džin.
Nisam hteo da ti kažem preko telefona.
I zato sam došao večeras.
Da li je to zbog onoga što radiš?
U redu.
Prosućemo krv pre nego što stignemo do koktela.
Džin?
Molim te... ostani večeras.
Molim te.
Ono na čemu radiš je nešto loše?
Zato ne možeš da mi kažeš. - Ne mogu da ti kažem jer je tajna.
Reci mi neku dobru stvar koja je tajna.
Mi smo bili dobra stvar.
Ne, nismo. Nismo od kada si se oženio.
Ostavi me zbog nečega što razumem.
Svoje žene ili deteta, ili savesti, nečega živog.
Ne zbog nečega što moraš da kriješ.
Roberte...
Roberte, sanjala sam da si otišao.
Znači zato je bila tišina.
Bez pisama, bez kontakta.
Mislila sam da je to zbog nečega što sam ja uradila.
Džin, rekao sam ti da je... - Da, ali nisi rekao meni...
Šta je to na čemu radiš što je toliko važno?
Jeste važno i zato nemoj da budeš toliko arogantna.
Da li je arogantno to što hoću da znam gde si, što želim da sam uz tebe,
da razumem?
Ovo je bio čovek kog sam volela.
Volela sam njegove snove. Ono što je video, ali nije mogao da dokaže.
Volela sam dobrotu u njemu.
On mi je bio dokaz da svet može da postane bolji.
I ako umre, ne želim da živim.
Svet je... drugačiji.
Jednostavno nije ono što smo želeli da bude.
Jednostavno nije.
Bio si mi veoma bitan.
Stvarno jesi.
Rekla mi je da imam sklonosti ka destrukciji.
Da sam izgubio veru.
Da li je pogrešila?
Ne, nije pogrešila.
Kada se završi rat, želim da se vozim po brdima šest meseci.
Bez rokova.
Bez ičega.
Hvala ti, Frenk.
Upravo je poljubio svog brata. - Mora da je komunista.
Vidi iskrivila se. Mora da bude ravna.
Implozija je samo pusti san. Žao mi je što sam ikada na to pomislio!
Ne mogu to da uradim.
Opi, nekako moram da fokusiram talase.
Bože, ponestade mi ideja! - To je izgovor za ne razmišljanje.
Ako ti to ne možeš, naći ću nekog drugog.
Potreban si Serberu u laboratoriji. - Opi?
Sam si to rekao, Set. Fokusiraj se.
Neko ima način da fokusira talase eksplozije.
Samo nastavi da radiš. - Isuse!
Znate, ukoliko Opi ne ohladi, implodiraće.
Unutra.
Novi plutonijum pravi mnogo neutrona,
ali brzina spontane fisije je prevelika.
Reakcija će sama da se desi. Samo će da zacvrči, bez eksplozije.
Ko je uradio proračune? - Segre.
Sam? - Segre lično.
Sada je plutonijum problem, što nas vraća na U-235.
Ouk Ridž ne može da ga proizvede u dovoljnim količinama,
tako da moramo da nastavimo sa implozijom.
Ali Nedermajer kaže da su on i implozija došli do zida od cigle.
Ne smemo da padnemo.
Opi, da li si dobro?
Imaš rok koji treba da ispuniš.
Uložio sam milijardu dolara na vas. Nije to jeftino.
Sve što želim da čujem od vas je: "Da, gospodine".
Dao sam 26 sati dnevno, 8 dana u nedelji ovom projektu.
Odustao sam od svega.
Nemojte vi meni tako. Ne želim to da slušam.
Odustao sam od svega. Tačno znate o čemu pričam.
Ne dajem ni pišljiva boba što je taj put bio zabranjen.
Moralo je da se uradi licem u lice i tako sam ga i uradio.
Poslednje vesti sa frontova.
Američke trupe su izašle iz Francuske
i vraćaju Nemce na svoju teritoriju.
Ali se Nemci spremaju za ogromni protiv-udar.
Ko je to? - Neki pametnjakovići za eksploziv.
Nedermajer je odustao od pravljenja implozije,
pa je Opi doveo dva stručnjaka sa strane za eksploziv.
Borili smo se ovde u svojoj izolaciji.
Ponekad rat izgleda kao da je jako daleko.
Želiš li da te povezem, Dok?
Hej, Set. Odakle ti vozačka dozvola?
Dolaziš li da vidiš momke kako igraju? - Da.
Loše vesti, lepotice. Ne mogu večeras u bioskop.
Mogu ipak da vam se oboma pridružim posle na piću.
Zvuči dobro? - Savršeno.
Dobro, dobro.
Obećao sam majmunu da ćemo da plešemo u svakom slučaju.
To je jednako dobro.
Majkl, šta nije u redu?
Da li ga često viđaš? - Da, sviđa mi se.
Da li si ljubomoran?
Jesam.
Pa, bolje učini nešto u vezi sa tim.
Reci im da ne padam na to.
Bela kuća je rekla da neće da bude nikakav račun dok se rat ne završi.
Tako je teško doći do tebe, pa sam ti doneo moj problem.
Vidiš li šare na ovoj gumi? Ja ne.
Na tome se moji momci voze okolo.
Ne znam u kakvom si to glupom aranžmanu, Grovse.
Ali ulazi na moju teritoriju.
Da bih mogao da prevozim namirnice po ovoj prokletoj zemlji, trebaju mi kamioni.
A ti kamioni se voze na gumama.
Kada čujem da nam fale gume, poludim.
Kada čujem da je to zbog tebe, hoću da ubijem.
Mi treba da... - Ništa od toga.
Imamo trostruki prioritet. Bela kuća.
Treba nam proizvod.
Treba da znaš da te mnogo ljudi podržava.
Da te podsetim na nešto drugo. Vidiš ovo? Ja imam dve. Ti jednu.
Kada se rat završi, to će nešto da znači.
I, Dik, nadam se da si me razumeo.
Jer zbog svega što je sveto, bolje da dobro pokriješ svoje dupe.
Bronsone. - Gospodine?
Sve je oko dupeta, zar ne? - Gospodine?
Šutiraš ga ili ga ližeš.
O tome je reč.
Izvinjavam se zbog svog rečnika. Ali reskiram.
One primadone bolje da uspeju,
ili gledaš u parče mrtvog mesa.
Da, gospodine.
Šta je ovo? - Ne znam, gospodine.
Gospode bože! - Da li je ovo stanica?
Nema ovde stanice.
Poruka za generala Grovsa.
Videću u čemu je problem, gospodine.
Poruka za generala Grovsa.
- Ovuda.
Generale Grovs, ovo je iz Nemačke.
Poslali smo telegram da bismo zaustavili voz.
Oprostite, gospodo.
Pukovniče. - Generale?
Stavi ovo u moj sef. Nemoj da ga vadiš bez moje dozvole.
Majka nije dobila bebu.
To znači da Nemci nemaju bombu.
Gospodine, da li je to mudro? Da se ovo ne objavi?
Reci ti meni, pukovniče.
To je osetljiva stvar.
Govorim o dugokosima, o jevrejskom elementu.
Izbaci Hitlera iz jednačine, može da nestane otkriće.
Zašto to da reskiramo?
Možemo da damo ovoj zemlji najveću palicu na igralištu.
To nameravam da uradim.
Reći ću ti nešto o našoj grupi.
Stavi ih jedne blizu drugih, i oni će da idu do kraja.
Samo sada nisu dovoljno blizu. - Da, gospodine.
LOS ALAMOS 1945. 3 MESECA DO ISTEKA ROKA
Misli o ovim štapovima eksploziva kao o sastavnom delu granate.
Oni preusmeravaju talase na isti način kao što sočivo preusmerava svetlost.
U stvari,
već smo koristili ovu ideju u Engleskoj za probojnu municiju.
Ako proradi, vraćamo se na plan.
Glave gore. - Pazite leđa.
Niko nikada ranije nije koristio eksploziv kao instrument za preciznost.
Tako je jednostavno. Samo promeni talase iz konveksnih u konkavne.
Dobra naranča, ha, Opi? - Ne, posle eksplozije, Set.
Dr Openhajmer?
Pismo za vas, gospodine.
Rekli su da je jako važno. - Hvala.
DŽIN TITLOK JE IZVRŠILA SAMOUBISTVO U SREDU, 5. JAN '45.
Srećno.
Zgnječili smo je! Dobili smo pritisak!
Idemo kući slobodni! Oslobođeni smo!
Imamo utakmicu.
Set, dođi!
Sledeća stanica implozija!
Mogu li da uđem?
Gde je on?
Iza kuće.
Sedi na suncu sa ćebetom na krilu.
Njeguje krivog đoku, bez sumnje.
Nema potrebe da budete vulgarni.
Ništa što ja kažem ne može da se meri sa vulgarnošću onoga što vi pravite.
Pa, bilo vulgarno ili ne,
potrebno mi je da on ovo preboli.
On to duguje svojoj zemlji. Duguje to sebi.
On je najbolji koji postoji, i treba da ima šta god da poželi.
Ne pokušavajte mene da regrutujete. Ne treba vam moja pomoć.
I ne držite mi pridike o tome kako da budem dobra supruga. Znam to napamet.
Zašto ste je tako dugo trpeli?
Zato što je on najbolji koji postoji i što treba da ima šta god poželi.
Ne prija mi da živim sama. Nekim ljudima to ne prija.
Svi mi imamo različite načine za obranu svoje teritorije.
Konča, kasniš. Zar nisam rekla dva sata?
Žao mi je.
I žao mi je što je toliko vremena prošlo da vest stigne do tebe.
Izgubila se u sistemu cenzure.
Znaš,
ne možeš da bude odgovoran za održavanje nekoga drugog u životu.
To nije moguće. Ne očekuje se to.
Ne mogu dalje da radim na ovome.
Ne želim.
I ne treba mi to.
Nemačka je gotova.
Znamo da je samo pitanje vremena.
Siguran si? - Ne želim da slušam vaše argumente.
Znam da je sve rizik.
Da rat nije završen dok se ne završi.
Da ispaljuju rakete na London.
Da je Nemačka očajna, da je snalažljiva.
Čak i bez uređaja može da zagadi Englesku radioaktivnim materijalom.
Stvar je u tome da nisu dobri koliko smo mi.
Ili jesu?
Isuse imam pacove u lobanji.
Tražili su od mene da bacim previše lopti u vazduh u isto vreme.
Kada se tako osećam, padnem na kolena i molim se.
Tako se ja uverim.
Ako dozvoliš da ti ovo promakne i da ga neko drugi dobije,
nećeš da brojiš koliko lopti su ti tražili da baciš u vazduh.
Ako ti treba vatra, naći ćeš je.
Gde god.
Konačno dobra vest.
Uranijum u dovoljnim količinama počinje da dolazi iz Ouk Ridža.
Ali briljantan kakav je, Opi pokazuje napor.
Svi zavisimo o Opiju.
On je naša inspiracija.
Ukoliko se on slomi, mi ćemo se raspasti.
Prelepo, zar ne, Majkl? Zamisli,
nekoliko milja bliže suncu, nekoliko milja dalje,
ništa od ovog ne bi bilo ovde.
Samo oblak gasa i santa leda i niko da uživa u ovome.
Odi et amor. "Mrzim i volim". Katillus. Znaš li to?
Ne.
"Mrzim i volim. Zašto, pitaš? Ne znam.
"Osećam oba. I u agoniji sam".
Možda je Grovs u pravu, treba da zauvek zabranimo razmišljanje.
Majkl, moramo da testiramo kritičnu masu.
Da li ćeš pomoći? - Naravno.
Hoću nešto da ti pokažem.
Došli ste da vidite našu malu igračku, a?
Majkl, mi ovo zovemo golicanje zmajevog repa.
Komad uranija veličine 5 x 15 centimetara će povući ova težina.
Počinje ovde, a onda se ubrzava za 10 metara u sekundi.
Prolazi između ovih šipki uranijuma,
i u deliću sekunde, imamo lančanu reakciju.
Ovo je najbliže što možemo da priđemo atomskoj eksploziji u laboratoriji.
Jako je bitno da odredimo tačnu količinu potrebnog materijala.
Pre deset godina ne bih mogao ni da zamislim ovo. Deset godina.
Svaki molekul uzet iz vazduha, jedan po jedan.
Halo?
Molim?
Imam privilegiju da govorim ispred pobedničke petomilionske armije.
Oni i žene koje su im tako vešto pomagale
čine savezničke ekspedicione trupe koje su oslobodile zapadnu Evropu.
Oni su uništili neprijateljske vojske dajući više od vlastite snage,
i pobednički preleteli stotinama milja
odvajajući Šerbur od Libeka, Lajpzig od Minhena.
Ovi zadivljujući uspesi nisu došli bez tuge i patnje.
80.000 Amerikanaca i veliki broj na strani saveznika
su izgubili svoje živote
da bismo mi mogli da živimo osunčani slobodom.
Tako je!
Šta ćemo da radimo kada se završi? - Verovatno ćemo započeti novi.
Zbog toga volim ovaj posao. Ima zagarantovanu budućnost.
Svi potičemo od duge loze plemenitih grabljivaca.
Ričarde, neukrotiv si.
Idem da budem neukrotiv tamo dole.
Dođi, Bejbifejs.
Dobro si? - Da, ja sam neukrotiv.
Šta to pišeš? - Nešto što je Opi danas rekao.
Pročitaj mi. Hajde.
Da li negde postoji razumno biće
koje nije poteklo od duge loze plemenitih grabljivaca?
Hoću da te poljubim.
Dođi.
Da li je istina da, pošto smo nokautirali Nemačku idemo kući?
Pijem u to ime. - To može da bude istina, vojniče.
Molim za malo pažnje. Oprostite.
Izgleda da na podijumu imamo manjak partnera za igru.
U čast našim momcima u uniformi,
hteo bih da stavim na raspolaganje usluge
svih dugokosih u Los Alamosu na ovom podijumu za igru.
U želji da razbijem ceremonijalni led, ja ću da izaberem prvog partnera za igru.
Generale Grovs,
jeste li za ples?
Zašto da ne?
Zašto to uvek nosiš sa sobom? - Vodim dnevnik za mog tatu.
U pismu bi dobio samo crne linije. Ovako mogu da mu kažem šta se događa.
Šta ćeš da napišeš za danas?
Osim toga što je rat završen? - Da.
Pa, da sam sreo jednu devojku.
Da li sam te ja upravo poljubio?
Izvadite glave iz oblaka, gospodo.
Svedite gunđanje na minimum, molim vas, gospodo.
Neki od vas što igraju... prigrlljeni.
Ne sviđa mi se kako to izgleda.
Ima... grudi u okolini.
I to može da dovede do... trudnoće.
Svaki onaj koji bude uhvaćen van kontrole ili umešan,
moraće da preda svog Đoku FBl-ju.
Zabavljaju se. To je baš lepo. Zaslužili su.
Dok god ne budu mislili da je kraj. - Zar nije?
Čemu slavlje?
Možda možemo da nađemo drugu upotrebu ovog rada.
Fašizam je mrtav. - U Evropi.
Misliš da Japanci love veverice?
Ne, ne love, nije u tome stvar?
U čemu je stvar?
Oni nemaju tehnologiju. Nisu u stanju za to.
Ako nam ne treba, zašto da je pravimo?
Želim da vidiš nešto.
Najveća kolekcija ničega na celom svetu.
Ako prorade, onda imaš nešto.
Neodoljivo nešto.
Sama pretnja,
i naši su.
Znaš, ponekad, samo stojim ovde,
i pitam se, radimo li mi za njih, ili one rade za nas?
Dajte im dostojanstva, doktore.
Onda možemo da pričamo
o tome ko može šta...
i šta one znače.
Nastaviti? Da / Ne
Koliko je sati?
Čak i kad spavam, kao da se psi glođu oko komada mesa.
Roberte?
Razmišljaš li o ostavci?
Ne.
Odbili bi me. Ne bi razumeli.
Ne u sadašnjim uslovima.
Opsednut sam tom napravom.
Da istina je...
ali ako misliš na budućnost,
to je bezgranični izvor energije, razmisli, Kiti.
Sila koja napaja univerzum.
To se ne može zamisliti, stvarno. A mi smo je ukrotili.
Novi svet.
Uhvati ih, kauboju!
LOKACIJA TRINITI TEST, JUN 1945. 1 MESEC DO ISTEKA ROKA
Šta se ovde događa?
Ta stoka je uništila sve kablove.
Zašto ih jednostavno ne sakupe izvan lokacije?
Rančeri neće da ih pomere i izgleda da je vojska prestala sa pregovorima.
Ovo je van kontrole. - Edvarde, ti proračuni...
Trka. Cimanje. Brzina. Rokovi. Ceo projekt se oteo kontroli.
Nismo razmišljali o posledicama, Opi!
Vilsone, čekamo nedeljama tvoje podatke ciklotrona.
Kada ćemo ih dobiti?
Vilson je u pravu.
Moramo da pričamo o onome o čemu svi mislimo, a ne govorimo.
Taj argument je prikriven, Edvarde.
Ta naprava postaje stvarna.
Utecaće na hiljade života.
Moramo da počnemo da pričamo.
Dobro. Ali ne ovde.
Večeras u mojoj kući.
Sada golicamo zmajev rep.
Hajde, podigni je.
Samo se nadam da se šipka uranijum ne zaglavi u cevi.
Ako se zaglavi, verovatno ćemo svi ispariti.
Šta je očitano? - 1.19 K.
Čekamo na tvoju reč. - Merač je spreman.
Čekamo znak.
Hajde.
OK, zagolicajte je.
Velika eksplozija.
Izgleda odlično odavde.
U redu, napuni. Pauza za cigaretu.
Dobro urađeno.
Majkl imaš li minut? Neće da me puste.
I dalje ideš u Čikago? - Da, Friš ne može da donese šipke.
Hteli bismo da nešto doneseš.
Znaš Lea Silarda i Ralf Lapa?
Oko dvadeset kolega iz Čikaga
predlažu peticiju protiv upotrebe naprave.
Zabrinuti su u vezi sa onim što misle da će se desiti.
I ja sam.
Imam brata na Filipinima. Čitam novine svakodnevno.
Ne tražim da je podržiš. Nisam je ni ja još pročitao.
Samo mislim da treba da razgovaramo o tome.
Samo idi u Čikago, pokupi je, daj da je prostudiramo i da sami odlučimo.
Ima smisla.
Doneću ti je.
Vidimo se. - OK.
Kako možeš da racionalizuješ ubistvo sa predumišljajem?
Sranje! Ubistvo sa predumišljajem? Ovo je rat, stvar je u pobedi.
Ne možeš oružje da staviš van zakona.
Šta je efektivnije, više je verovatno da će da bude upotrebljeno.
Otrovni gas je zaustavljen.
Opi, govori u naše ime jer generali neće nas da slušaju.
I govori za svu onu decu koja se kriju po mišjim rupama.
Znam šta bi ona rekla.
Japanci su ovo sami sebi napravili.
Ne bi me bolelo dupe ako... - Izvinite me na minut, gospodo.
Zameram vam na tome što kažete da ne uviđam vaše moralne argumente.
Zašto si i dalje budan? Trebalo bi da spavaš.
Ne volim da spavam.
Ima puno stvari koje ne volimo ali moramo da ih radimo
da bismo radili stvari koje volimo.
Čime ćemo se sutra častiti? - Idemo da jašemo konja.
Tako je. Kako možeš da jašeš tog velikog konja, ako se ne odmoriš?
Spavaćeš za tatu, je I' da? To je dobar dečko.
VAŠINGTON, JULI 1945. 2 NEDELJE DO ISTEKA ROKA
Vruće je.
Možemo da idemo kod "Karlućija", na ajs kafe i krofne.
Ceo projekt se raspada. - Molim?
Oduvek su postojala pitanja na koja smo izbegavali da odgovorimo.
Sada sve to izlazi na površinu.
Bronsone, zaustavi auto. - Razumem, gospodine.
Izađi da pustiš vodu. - Gospodine, ovo je park!
Onda beri neko cveće. Hoću da vičem.
Kriza je. Kriza savesti.
Dobro. Ne vičem.
Nisam čak ni ljut.
Samo sam zbunjen.
Želite da sedite skrštenih ruku, umirite svoju savest,
onda kada možemo da zaustavimo sve ovo samo jednim pogotkom?
Kriza savesti, a?
Dobro. Neka bude.
Kupajte se u njoj.
Dobro se potopite.
Onda mi reci da li ćete je isporučiti,
da li ćete završiti posao.
Reci mi kako da izađem pred Senat
i da im kažem kako smo potrošili 2 milijarde dolara na šou koga nema.
Kriza savesti? Imaš jedan posao, doktore.
Daj mi bombu. Samo mi je daj.
Zverske stvari su rađene u Nemačkoj, jer ljudi nisu javno progovorili.
I zbog toga ih krivimo. Sa razlogom, mišljenja sam iako je bilo opasno.
Ali nije opasno za nas da javno progovorimo.
Ne morate da se složite sa peticijom,
već samo sa tim da treba o tome da se razgovara.
Da, gospodine. - Dobar si dečko, Majkl.
Drago mi je da smo se ponovo videli.
Upravo je došao telegram. - Kakav?
Japanci su se raspitivali za uslove predaje.
Kakva predaja? Koja neće da bude bezuslovna?
Po mojim izvorima, ne. - Dobro. Niko neće da prihvati.
Gospodine? - Ništa.
Dobro. Dođi. Ovde.
Gospodine ministre? Jedno direktno pitanje.
Da li vi i predsednik hoćete da Rusija
uđe u Japan, pod pretpostavkom invazije?
Ukoliko hoćete, nećete to dobiti tek tako.
Rusi će hteti Mandžuriju, Sahalin.
Ja mogu da predam predsedniku Japan. Bez invazije, bez ustupaka.
Možete li to da garantujete? Neki od vaših naučnika prelaze meru.
Manevrišu kako bi se sreli sa predsednikom.
Nisam to znao. Pobrinuću se za to.
Odlično. Učinite to, generale. - Gospodine ministre.
Laku noć.
Pantone?
Dr Openhajmer se, u tri odvojene prilike,
sreo sa osumnjičenim agentima, komunistima, kime god.
Dao nam je jedno ime, je li tako? - Da, gospodine.
Pritisni ga u vezi sa ostalima.
Mora da oseti kako grana puca. - Razumem, gospodine.
Rekli su mi da si ovde. - Zvao me je kapetan Panton.
Opet problem sigurnosti. Maltretiraju me i dosta mi je toga.
Mislio sam da smo završili sa tim. - Sa tobom nikad nismo završili.
Lako sam pokušao da stavim poklopac na to, ovo neće pomoći.
Šta je to? - Peticija.
Od tvojih momaka iz Čikaga, manevrišu da se vide sa predsednikom.
To se nikada neće desiti. Da li si znao za ovo?
Znao sam za ideje.
Hoće da isprobaju napravu, ne da je koriste.
Možeš li da ih obuzdaš?
Možeš li da ih zaustaviš?
Paprikaš mi se hladi gore.
Ne dozvoli da te ovi glupaci ometu.
Roberte, ovoliko si udaljen od toga da postaneš čovek koji je dobio ovaj rat.
Ovo su jako važni ljudi i ne možete da ignorišete ono što oni kažu.
Samo žele šansu da govore o demonstraciji naprave.
Kako se ono zvaše? Silard...
Silard. - Onaj što sedi u kadi.
Trebalo je da udavim tog kučkinog sina onog dana kad sam ga video.
Šta je loše u tome da se izvrši demonstracija te stvari?
Pretvorite u paru neko nenaseljeno ostrvo
i zahtevajte predaju od Japanaca.
Mlakonjo! Neće uspeti.
Oni su kamikaze. Svi do jednog.
Ti si porastao uz novac. To daje objašnjenje.
Za što? - Za tvoj optimizam.
Veru u ljudsku prirodu. Nikada ga nisam imao. Novac.
To me je učinilo realnim.
Ideja treba da dođe do predsednika.
Odakle ti te ideje?
Momci iz sigurnosti imaju prava da pitaju odakle ti te ideje?
Tvoja demonstracija, obustavljanje rada,
deliš sa drugim zemljama.
Biće im teško dokazati da te ideje dolaze iz Čikaga.
One su inostrane, subverzivne. - One su moralne!
Da li je Perl Harbor bio moralan?
Poljska, Minhen, moralni?
Batanski marš smrti, je li to bilo moralno?
Smeće!
Demonstracija smeća.
Treba pokazati neprijatelju na najgrublji mogući način,
da igraš u istoj ligi kao i oni.
Na sastanku komiteta sutra biće glasanje o toj demonstraciji.
Preporuka ide predsedniku. Slušaj sad.
Možeš da pomogneš sebi. Usmeri je u dobrom pravcu.
Ili si za nas ili si protiv nas.
Erneste, kako si? Da te upoznam sa Dr Openhajmerom.
Priča se da ste možda vi taj kome ćemo da dugujemo
to što ćemo da istresemo te žute majmune sa grane.
Moji momci će ti da bude zahvalni.
Čast mi je da se rukujem sa vama. I hvala vam.
I ja bih hteo da se rukujem. - Drago mi je da smo se videli.
Da li si čuo što su rekli?
Idi ovim pravcem i bićemo tvoji dužnici, vojniče.
"Mi smo u potpuno novoj situaciji koja se ne može rešiti ratom.
"Peticija predsedniku Sjedinjenih Država.
"Otkrića kojih ljudi nisu svesni mogu da utiču na našu dobrobit."
Rusi su naši saveznici.
Ukoliko je bacimo bez njihovog znanja, uplašićemo ih.
Japanci su na kolenima. Priča o kamikazama je sranje.
Upišali su gaće plašeći nas se, isto kao što se i mi njih bojimo.
Ovaj rat je naterao da mnogi momci daju otkaz ljudskoj rasi.
Nadam se da mi nećemo. - Slažem se.
Naša blokada će dokrajčiti Japan do jeseni.
Možda čak i ranije.
Ta naprava nije častan način da se pobedi u ratu,
a mene su učili da se borim časno.
Da je Kaster imao automate,
njegova istorija bi bila drugačije napisana.
Ukoliko odobrite,
da budem precizan, ukoliko bacite bombu bez upozorenja,
ja, prvi, ću dati ostavku.
Izvinite me, gospodo.
Uzgred, koje je mišljenje komiteta u vezi sa demonstracijom?
Ukoliko pristanemo na demonstraciju,
u prisustvu japanskih promatrača, i ako demonstracija ne uspe,
ne samo da nećemo moći da navedemo Japance da se predaju,
već ćemo se suočiti sa kritičnim nedostakom materijala.
Bacanje naprave se oduvek podrazumevalo u ovom projektu.
Znači, to je savet koji ću da prenesem predsedniku?
Da, gospodine. - Da, u redu.
Bobe, dobrodošao u Triniti.
Evo je. - Da ponesem jednu?
Dobro si putovao?
Da li ste vi ovde odgovorni? - Da.
Ovo je za vas.
U njemu piše da ovim Kalifornijski Univerzitet predaje
jezgro plutonijuma nuklearne naprave vojsci SAD-a.
Jednostavnije, to je račun na 2 milijarde dolara.
Dozvolite da vam pokažem šta ste još kupili za vaše pare.
Inicijator.
I druga polovina.
Sada treba samo da ih spojimo i...
Hajde da damo signal za zbor.
OK, g. Merimen.
Nešto si tih.
Približava se, ono na čemu radite, zar ne?
Da.
Osećam kako to pritiska svakoga.
Nešto se ovde dešava.
To je opčinilo sve, zar ne?
Da.
Uobičajila se potražnja pilula za spavanje i aspirina.
I nije u pitanju samo posao, već nešto drugo.
Znam da ne možeš da pričaš. - Ne mogu.
Onda pričaj sa Dr Openhajmerom.
Hoću da kažem, ako iko misli, on misli o tome, je li tako?
Hoću.
Dodirni me.
Nagu.
Zar to nije prelepa reč?
Večeras.
Hoću da vodim ljubav.
I hoću budućnost.
To je ono što stvarno hoću.
Za tebe i mene.
I ja.
Zaboga, Džordž! - Raspada se.
Mora da je zbog kalupa.
Pozvan sam da vidim nešto što je nedopustivo.
Moramo ručno da stružemo.
Trebalo je ručno da stružete pre nego što ste me pozvali!
Majkl, šta radiš ovde? - Čikago, Leo Silard.
Pročitao sam je u vozu.
Šta misliš o njoj? - Obeshrabrila me je.
Da li ćemo ikada da pričamo o njoj?
Među sobom?
Hoćemo li da nastavimo?
Ne vidim da je iko stao.
Od nas je traženo da rešimo tehnički problem, da napravimo uređaj.
Nismo odgovorni za njegovu upotrebu.
Opi, za tebe je.
Bet ima korigovane brojke.
Čuj, daj da ja zadržim taj papir.
Uskoro očekujemo inicijator. Potrebni su nam rezultati tvoje laboratorije.
U redu? - U redu.
Spremni?
Merač je spreman. - Idemo.
Dvadeset-jedan.
Dvadeset-devet.
Trideset-jedan.
Trideset-osam.
Imaš li? Četrdeset. Svi nazad, odmah.
Iza zida!
Ugasi ga!
Neka se niko ne pomera. Da se niko nije pomakao!
Prokletstvo!
Iznesite sve što je od metala.
Označite pozicije na kojima ste stajali i izađite.
Incident se nikada nije desio.
Trebalo bi da su svi dobro.
Osim mene.
Ja sam mrtav.
Doktore! Svuda sam vas tražio. Imamo problem.
Alergijski napad. - Kad?
Pre sat vremena. - Ko je?
G. Merimen. - Majkl?
Da, gospodine. - Sranje!
Hajdemo.
Hajde idemo! - Razumem, gospodine.
Unutra. Ova je dobro.
Majkl, šta nije u redu? - Ništa, sve je u redu.
Doktore, koliko je dobio? - Preko 1000 rada.
Ričarde, što se dešava? - Srce, sve je pod kontrolom, u redu?
Sliven, što se događa? - Izvinite izvinite.
Ovde nema pacijenta. Niko ne sme da čuje o ovome, jasno?
Dovraga, šta se ovde desilo?
Hoću da se zapečati celo odelenje. Hajde sa mnom.
Izlazite napolje!
To je u kolu detonacije.
Ne znam.
Treba mi još 24 časa.
Rekao bih, ali ne mogu da budem siguran.
Rekoh, još jedan dan.
Treba mi još jedan dan!
Ne, Merimen mi je doneo kopiju iz Čikaga.
Neki fizičari su je potpisali.
Te crvene lujke.
Samo da ta stvar proradi i baciću je na Čikago!
Da, čujem te. Da li ti čuješ mene. Završi je. To je naređenje!
Imam druga posla.
Ali imam avion. Doći ću.
Svaki put kad se okrenem, neko drugi dođe do njega.
Sada traže odlaganje.
Sve spremno za Vašington? - Da, gospodine. Jesmo.
"Trumane, Stimson stiže u Potsdam sutra na konferenciju sa Staljinom.
"Pokaži rezultate Triniti testa što pre."
Staljin će pojesti Trumana živog.
Ukoliko mi, ovaj... - Da, ukoliko.
Ukoliko ne damo nešto smrtonosno predsedniku, da drži u zadnjem džepu.
Neće da bude odlaganja.
Bože.
Tako blizu.
Smiri je polako.
Njegovo srce izgleda veće, možda je tečnost iz ciste.
Prouzrokovana radijacijom? - Verovatno.
Preko noći se udvostručila.
Ako se nastavi, srce će mu se udaviti.
Da li je pri razumu? - Gubi ga i ima ga.
Mozak mu je jako otekao usled radijacije.
Šta će se sledeće desiti? - Ne znam. Nemam pojma.
Nijedan čovek nikada pre nije dobio ovoliku dozu radijacije.
Umire iznutra. - Gospođice, ne možete unutra!
Izvinite me, doktori.
Činimo sve što možemo za njega.
Apsolutno sve.
Nikome nećeš učiniti dobro ukoliko se pokidaš.
Moraš da spavaš. - Ne mogu!
Velika naranča, je li, Opi? - Da.
Pazi!
Hornig? Hornig!
U redu je! Drži je drugi sigurnosni.
Da li još nekom treba martini?
Šta kažeš? - Ne izgleda dobro.
Imamo moguće oluje sledećih pet dana. Žao mi je.
Zašto mi niko nije rekao? Kako je? - Teško je da kaže.
Hteo bih da ga vidim. - Posete nisu dozvoljene.
Sigurnost. Osetljivo vreme.
Jak je on čovek. Izvući će se.
Šenfilde, kako mu je?
Da li je pri svesti? - Kako kad.
Hteo je da zna da li si pročitao čikašku peticiju.
Da, jesam.
Da li je to sve? To je sve?
"Da, jesam i sada perem ruke od toga"?
Moj prijatelj se raspada i misli da ti imaš sve odgovore.
Da li zaista znaš šta se ovde dešava?
Šta hoćeš da kažeš?
Proveo sam dve godine svog života
trpeći svu vašu sigurnost, tajnovitost i kontrolu.
Sve to sranje nije trebalo da sakrije to što se događa ovde od nemaca,
japanaca ili rusa,
već od običnih Amerikanaca kojima se to ne bi svidelo!
Obični Amerikanci samo hoće da znaju da li će im se sinovi vratiti živi.
Činim sve kako bi se vratili.
U Ouk Ridžu ubrizgavaju uranijum mentalno bolesnim ljudima.
Ako hoćeš da pitaš šta se ovde dešava, pitaj ovo.
Da li će da bude dovoljno velika da nas natera da stanemo i razmislimo?
Dovoljno velika da zauvek zaustavi rat? Pitaj to!
Video sam Ouk Ridž. U redu?
To mesto nije sagrađeno da napravi jednu ili dve bombe,
nego hiljade.
Uskoro će svako da ima po jednu bombu.
Da li će oni da sede i čekaju dok ne eksplodiraju?
Svet pun Majkla Merimena koji umire iznutra?
Da li to tražiš?
Jer je to budućnost koju si nam napravio!
Openhajmere! Prestani da se igraš Boga.
Zato što ti ne ide i mesto je zauzeto.
Pritisak mu naglo opada. Moramo odmah da mu ubrizgamo tečnost.
Idemo, Majkl.
Dobro, ušao si. Počni da je izvlačiš.
Hajde, Dok!
Pritisak počinje polako da raste.
Roberte, moraš da spavaš. - Bože, u tami sam.
Svi smo zakuvali ovu kašu.
Nemci i japanci i amerikanci i britanci.
To je ružnoća koja datira od ranije, od mnogo pre.
Nisam više naučnik.
Ja sam prokleti birokrata.
Moram da kontrolišem.
Moram da kontrolišem ko će da dobije ovu napravu.
Sila i kontrola, to je sve o čemu slušam.
Zar ti život nije važan?
Šta je sa ljubavlju i razumevanjem?
Mislila sam da se nauka time bavi.
Samo sam htela da mi uspemo.
Zar sve mora da bude žrtvovano ovoj... stvari?
Trpela sam...
Džin...
jer sam mislila da ti je potrebna.
Mislila sam da ćeš je ostaviti zbog mene.
Ali, ona nije bila važna.
Ja nisam važna.
Ništa ti više nije važno osim te proklete bombe.
To je ono što je.
Ali, nije ona tvoje jedino delo.
Tu su i deca.
I treba ti moja ljubav i podrška.
Znam.
Ne znam... Ne znam gde je.
Zašto ja?
Zašto si odabrao mene?
Pentone! - Gospodine?
Sigurnost je u hausu. Niko nije bio na rampi.
Zar misliš da je ovo javna plaža? - Ne, gospodine.
Moramo ovo da obustavimo. - Ne zbog vremena.
Možemo da pošaljemo radioaktivni otpad sve do Amarila.
Da li si ti novinar? Hoću tri izveštaja.
Jedan ako uspemo, jedan ako ne uspemo i jedan ako nestanemo.
Generale, uz ovaj pravac vetra, možemo da izađemo iz stroja!
Odluka je moja! Da li to razumeš?
Nastavljamo. Naredniče, učini nešto sa tim psom.
Pričate kao da je to vozni red.
Ti pokušavaš da sve rasklopiš. Mogu ja i bez tebe.
Ako to učinite, a ja kažem ne, i nešto krene naopako...
Ulazi u kola.
Gospodine, kao da se razvedrava.
Znaš, gradiš ga do određenog trenutka
a onda ga ili ščepaš, ili će proći pored tebe.
Oduvek ste znali da ću ovo da uradim.
Možeš li protiv svoje prirode?
Kakva će da bude?
Nezamisliva.
To je tvoje čedo.
Uradite to.
Aleluja.
Sigurno je, sigurno je za početak!
Idemo.
Počni sa odbrojavanjem. Hajdemo.
Uključi ga. Visoki eksploziv, probudi se.
Probudi zmaja. Hajdemo.
Napajanje uključeno. - Napajanje uključeno.
Sinhronizacioni relej jedan otvoren.
Sinhronizacioni relej dva otvoren.
Volim te, Majkl.
Polako.
Diši polako.
Polako.
Polako, vrati se na led.
U redu je, na ledu je.
Ketlin, šta radiš ovde?
Ketlin? Bože!
Dođi, srce.
Ne možeš da budeš ovde. - Morala sam da budem sa njim.
Želela sam da mu kažem da ga volim zato što će da umre!
Detonacioni relej četiri otvoren.
Napunjena je. Sada je na bunkeru.
Hajde da siđemo odavde.
Oduvek sam verovao da je Gospod na našoj strani.
I mislim da ćemo sada to da dokažemo.
To je iz vojne baze. - Enriko, u šta se kladiš?
Kladim se da ćemo da zapalimo atmosferu.
Budemo li imali sreće, samo ćemo da sravnimo Novi Meksiko, a ne planetu.
Hoće li neko da se kladi?
Nekako se nadam da prokleta stvar neće da eksplodira.
Šta je to, dovraga?
To je Krcko Oraščić.
Ne mogu da ga se rešim.
Idi na šest-pet. - Šest-pet.
Probaj sedam. - Sedam.
Punimo napravu.
Roberte, ovde.
Naprava je napunjena.
Sada je nula minus 60 sekundi, 59, 58
57, 56,
55, 54,
53, 52, 51, 50, 49...
Odakle dolazi ta muzika? - Oprostite, ne možemo da je se rešimo.
...44, 43, 42,
41, 40...
Prokleta muzika!
...37, 36, 35, 34,
33, 32, 31, 30,
29, 28, 27, 26, 25,
24, 23, 22, 21, 20,
19, 18, 17,
16, 15, 14,
13, 12, 11, 10,
9, 8, 7, 6,
5, 4, 3, 2, 1, nula.
Ketlin, ljubavi. Jednom si mi postavila pitanje.
Da li je instinkt spasti ili uzeti život?
Pa, ne znam, draga.
Sve što znam je da ako smo slobodni da izaberemo,
tako mi boga, nadam se da ćemo da izaberemo život.
Ne zbog toga što verujem da neumoljiv univerzum i malo haje,
već zbog toga što kada te gledam, draga,
shvatam koliko veličanstven, koliko magičan život može da bude.
Posle 21 dana, 6. augusta 1945. godine,
bomba nazvana "Mali dečak" je bačena na Hirošimu.
Tri dana kasnije, bomba nazvana "Debljko" je bačena na Nagasaki.
Najmanje 200.000 ljudi je umrlo kao posledica bombardovanja.
Japan se bezuslovno predao u Tokijskom zalivu 2. septembra 1945.
Neko vreme je Robert Openhajmer bio nacionalni heroj.
1949. je odbio da podrži stvaranje hidrogenske super bombe.
1954. je ukinuta njegova potvrda o proveri.
Povučen je iz javne službe i umro je od raka 1967. godine.
General Grovs je izgubio kontrolu nad programom nuklearnog naoružanja
i postao je rukovodioc u biznisu. Umro je od srca 1970. godine.