ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Така красуня, ненавиджу тебе.
Ні, ти мене любиш.
Ти п’яна.
Не п’яна я.
Шоти! Ходімо вип’ємо, Джун.
Це «Пелюстки троянди».
Зажди. Ці шоти погані.
Сусідки назавжди.
Ні! Не пий це, не пий!
О боже.
- Твоя черга політати. - Ні!
І що ми тут робимо?
Ти мені скажи.
Що ти думаєш про…
поцілунок зі страшним іноземцем?
Ти мене вже не лякаєш.
Багатьох тут навпаки.
Слухай, я скажу тобі дещо.
Джун бачила людину в худі того вечора.
Справді?
Кого?
Вона не знає, але людина спускалася з даху
приблизно тоді, коли копи знайшли Кессі.
Ця людина могла все бачити. Надія є!
Звісно ж є.
Кессі може прокинутися вже завтра.
Я не думаю про завтра.
Вибач.
Це з лікарні.
Слухаю.
«Сенсаційне повернення Делії Вітлоу до "Сіті Воркс"».
Тут її називають «яскравою».
У цій «дивовижною».
Мадам буде в захваті.
«Талант міс Вітлоу сяяв
незважаючи на спроби Рамона Кости затьмарити його».
Це мадам не сподобається.
Ви наче лиха їй бажаєте.
Не ми це писали.
«Хореографії Кости не судилося злетіти».
Відірветься на нас?
Вірогідність: 112%.
Почнімо?
Ти сьогодні бачив Невею?
Ні, і психопата-вбивці теж немає.
Носки пуантів - не більше сірникової коробки.
Крихітний прямокутник з атласу й бавовни.
Здається, що балансувати на ньому неможливо.
Що відбувається?
Що сталося? Будь ласка, скажіть! Я…
Я в списку відвідувачів! Кессі!
Але це має вміти будь-яка балерина кожної трупи світу.
Вони нічого мені не кажуть.
Її батьки у Вісконсині! Що мені робити?
Потрібні роки, щоб навчитися ставити череп, хребет і таз так,
щоб здавалося, ніби неможливе виконати просто.
Такий баланс - найскладніший.
Якби не Делія, рецензії на балет Кости були б ще більш розгромними.
Я ще не читала. Уранці щось сталося з мозком Кессі Шор.
Привіт, люба.
Що сталося з Кессі?
Нема про що хвилюватися. У твоєї мами зустріч із мадам.
- Мамо, треба поговорити. - Усе гаразд? Я тебе наздожену, Селено.
Я така рада тебе бачити.
Чому?
Рамон відібрав у тебе роль?
Найбільш хрупка річ у світі -
- чоловіче его. - Ні, містер Коста дуже щасливий.
І я хочу, щоб так і було,
саме тому мені потрібно ще трохи знеболювального.
Категоричне ні. Твій зрив на прем’єрі Делії
доводить, що ти до нього не доросла.
Запишу тебе до іглотерапевта.
Мені він не потрібен!
Я хочу позбутися болю в нозі.
- Зайди до м-ра Ренфрю. - Це зайве.
Я просто трохи напружена - багато нової хореографії.
Гаразд. Обід наступного тижня.
Лікарі кажуть, напад стався через сепсис.
Ступінь ураження з’ясують, коли…
не раніше, ніж вона прокинеться.
Я прийшов сюди вчора після репетиції.
Я читав їй, бо не знав, що казати.
Останнє, що вона чула, міг бути тупий французький детектив?
Це сталося не через тебе. Ти не винен.
Ми не знаємо, чи чує вона нас.
Я маю захищати її…
а не зраджувати.
Клопотання про емансипацію від твоєї матері?
Я вже надала документи, шукаю роботу, щоб забезпечувати себе,
слухання не завадять навчанню…
Школа звітує перед батьками учнів.
Останнє, що нам потрібно, - відняти одну з учениць у її матері.
Гілларі Томас ініціювала емансипацію в 14 років.
Міс Томас була надзвичайно талановитою - школа не могла її втратити.
Ти…
здібна.
Але не достатньо,
щоб школа чи викладачі ризикували заради тебе своєю репутацією.
Помиляєтеся.
Я щодня вдосконалююся.
Навіть м-р Брукс помітив.
До того ж я майже отримала головну роль у «Різнику».
Мадам, викладачі вже багато років є опікунами Джун де-факто.
Ми маємо захищати її мрії, не лише тіло.
Самиця богомола з’явилася в саду.
- Що? - Місіс Вітлоу тут.
Потрібно все залагодити якомога швидше й без ускладнень,
і щоб без наслідків для школи.
І знову маємо катастрофу всесвітнього масштабу.
Жахливі новини про дівчинку Шор.
Десять до одного, винен той француз.
Що у вас сталося із Шейном?
Ви поводитеся якось дуже підозріло.
Усе нормально.
Як твоя нога?
Також нормально.
Потроху розтягую й масажую…
Гей, красуне! Маєш чудовий вигляд!
Що він сказав?
От недоумок.
Гей! Я елітна спортсменка, тренуюся по вісім годин
і можу всипати тобі по перше число, навіть…
не спітнівши.
А, це ти.
- Це доля. - Ти що, переслідуєш її?
У тебе залишився той флаєр?
Концерт завтра, приходь подивитися, що я вмію.
- Чому б тобі не відвалити? - А якщо не відвалю?
Орене. Облиш його. Ходімо. Він засвоїв урок.
Може, навчиш мене?
Що за флаєр?
Звідки мені знати? Він чокнутий.
НІКОЛИ НЕ ЗАБУДЕМО КЕССІ ШОР
Ми чули, що Кессі погіршало.
Вирішили трохи її підтримати.
Дивно ви, американці, показуєте свою любов.
Слухай… Вона відповідала тим самим.
Кессі була найкращою!
- Ви її ненавиділи. - Ми дружили багато років.
Ти зустрічався з нею три місяці.
Ти бачив те, що хотів.
Привіт. Я чула про Кессі.
Що це таке?
Храм провини.
Від тих, хто боїться відвідати її.
Не підходь близько до краю.
Що відбувається?
Кессі погіршало.
Вона одужає?
Ніхто не знає.
Якби я був тут з нею тієї ночі, я міг би щось зробити…
чи щось помітив би.
Кажуть, ти щось бачила.
- Будь ласка, Джун. Чому ти не розкажеш? - Тому що!
Я можу розказати тому, кого бачила.
Джун, ти не мене бачила.
Хтось прокрадався з даху.
Сіре худі, червона блискавка.
Людина спустилася пожежними сходами.
Невинний не став би так робити, еге ж?
Я читаю Брукса як відкриту книгу.
Він так завівся, коли побачив, як паплюжать Косту.
Шкода, я пропустила, була надто зайнята Набілом.
Навіть не думай у нього втріскатися.
Не збираюся.
Дивно вже те, що я сплю в ліжку його подружки.
Може, це впливає на розум.
Або тіло. Стій спокійно.
Здається, він непоганий.
Я просто собі не довіряю.
Не довіряй йому, бо станеш наступною.
До речі, про наступних жертв…
На відміну від декого мені зараз хлопець взагалі не потрібний.
Вибач! Ми з тим хлопцем не зустрічалися.
Це був просто секс.
Але крутіше, ніж з купою хвойд.
Що це в біса таке?
Концепція для «Різника».
- М-р Коста сам змалював своє бачення. - Заждіть.
Погано вже те, що він прославляє вбивцю, але він так це бачить?
Ці дівчата наче самі напрошуються!
Я в цьому не впевнена.
А я впевнений. Він сексист.
Але з хореографом не посперечаєшся.
У такому корсеті шансу немає.
Як гадаєш, почне з парних танців чи з групових?
Покажу, із чого почну я.
Було б непогано розігрітися перед соло, але я не хочу марнувати енергію!
Тоді розслабся й дозволь тебе розігріти.
Але якщо він почне з коди, тоді мені кришка!
Та годі вже!
Вибач.
Думала, зможу абстрагуватися, але всі думки про Косту.
Може, повернемося в клас?
Потренуємося, а потім закінчимо тут.
Якщо ти цього хочеш, то в мене вибору немає.
Оцей!
Нічого собі! Йому це не сподобається.
- Привіт! - До нестями кохає Делію.
Так, як і всі.
Він зненавидить це ще більше.
Якщо Коста це побачить, вам кінець!
Що там?
Нова дієта. Не можна гладшати, маємо лишатися у формі.
Ти й ти. Сцена вбивства.
Ні. Підходь, наче хвойда.
Ти маєш випромінювати сексуальність.
Зацікав цього чоловіка.
Ні! Підкинь її вище.
Де пристрасть?
Ти її хочеш! Вона слухняна глина!
Божевілля якесь.
Стоп.
Мені потрібний дракон, а я бачу золотого ретривера.
Сідай!
Лови.
Панше.
П’яний коп! І…
Не танцюй, просто йди.
Зіграй людину, нічого більше.
Заждіть! Не треба!
У тебе одне завдання. Просто танцюй свою партію.
Розумію, але…
Я працював з балеринами, ще ти не народився.
Ви робили їй боляче.
Це правда, міс Вітлоу?
Тобі було боляче?
Ні, сер.
Іди тренуйся.
Дівчата, пройдемо перший ансамбль.
Музика, і!
Ти спізнюєшся!
Усе криво!
Ви сексуальні, слухняні із неживим поглядом!
Проблеми?
Ні.
Уважаєте, історія Джека-Різника -
найкращий вибір для нас зараз
після того, що сталося з однією з учениць?
Уважаю.
Ти, схоже, не згодна.
У реальному житті насильства вистачає.
Вам цього не зрозуміти. І ви кидаєте Бетт.
Розумію. Я б теж злилася,
якби проти мене повстали всі балетні критики Чикаго.
Проблема не в матеріалі,
не в моєму стилі роботи,
і не в рецензіях, від яких ви всі в захваті.
Проблема в тім, що ви вірите, що ваші думки,
ваші почуття, ваші мрії
мають значення.
Уже ні.
Якщо хочете моєї поваги -
заслужіть її.
Чого тебе накрило?
- Мене? - Легше, Калебе.
- Вона має рацію. - Не можна так поводитися!
Тут? Ще як можна.
Ну ж бо, дівчата, відпрацюємо ще раз цю частину.
Хто призначив тебе Костою?
Комусь ще потрібна робота?
Тоді гаразд.
Я йду.
Гаразд, почнімо з рон-де-жамбу.
І три, чотири, п’ять, шість, і сім, вісім!
Ніхто не постраждав.
Скажіть це дзеркалу.
Ви були балериною і точно працювали із чокнутими хореографами.
Я робила те, що мала, і робила це красиво.
Якщо робота з м-ром Костою робить тебе нещасною,
можеш відмовитися від участі.
І це все?
Роби або замовкни?
Не я це сказала - ти.
Баланс - це акт віри.
Тебе повчають, що треба тягнутися від маківки
або вкорінюватися в землю.
Але немає чарівної нитки, яка тягнеться від тебе в небо.
І під тобою немає нічого, окрім невблаганної дерев’яної сцени.
Ти маєш повірити, що маєш коріння
або що можеш літати, хоча все говорить про інше.
І якщо ти повіриш усім серцем…
ти зробиш неможливе.
Це ж лише судова справа, правда?
Моя мати дає показання, я даю свої.
Суддя зрозуміє, що балет - це моє життя, і звільнить від батьківської опіки.
Якщо не вважає, що балет - це безглуздя.
- Вона не взяла б цю справу, так? - Джун.
Просто кажи правду.
І це все.
Гаразд.
Мої батьки емігрували заради кращого життя,
але новина про мою вагітність розбила їм серце.
Я не залишила своєї дитини, і вони від мене відмовилися.
У мене раптом лишилася лише моя крихітка.
Тож я виховувала її одна.
Закінчила бізнес-школу, зробила кар’єру в Лондоні й на Волл-стріт.
Я багато працювала, щоб у Джун було все,
включно з балетом, який робив її щасливою.
Через цю любов я потурала їй довше, ніж треба.
Але час уже їй покласти край цим витребенькам
і готуватися до справжньої роботи.
Балет - це справжня робота.
Не для тебе.
Як ти збираєшся заробляти цим,
коли навіть гарної партії отримати не можеш?
- Яка мати не вірить у свою дитину? - Мовчіть.
- Я лише кажу… - Не треба.
Міс Парк, продовжуйте.
Прийде час, мене не стане,
і вона буде змушена, як я колись, піклуватися про себе.
Я зроблю все, що треба,
піду на будь-які жертви, щоб вона була до цього готова.
Бетт, це геніально - релеве на три, а не на чотири.
Так, ти наче Рамон.
І поряд з тобою я не хочу вбити себе.
Боже, ти говориш моїми словами.
Дівчата, слухайте.
Я розмовляла з мадам Дюбуа, це її робота нас захищати.
Вона відмовилася складати кодекс етики,
тому напишіть про все небезпечне, неправильне чи божевільне.
Якщо ми їм потрібні - нові правила.
Ну ж бо. Якщо нічого не робити, усе залишиться на місці.
Ми досі танцюємо в пуантах, які вигадали в 1800-х.
Якщо хочеш змін…
танцюй контемпорарі.
Я надзвонював тобі.
Давала інтерв’ю про твій балет.
Казала кожному, хто мене слухав,
що ти геній, без якого не було б мене.
За твої спроби врятувати мій балет.
Він сам говорить за себе.
Лише ніхто не слухає.
Якщо критики Чикаго не можуть його зрозуміти,
можемо повернутися до Парижу.
- Я не можу повернутися. - Чому?
Якщо в Чикаго не вийде, критики переможуть.
Критики - ідіоти.
Станцюй для мене.
Ти пахнеш, як твоя сестра.
Ще раз згадаєш про Бетт, і я його тобі відріжу.
Це опитування. Заповни його, будь ласка.
Дякую.
- У списку… - Опитування.
Заповни його, будь ласка. Дякую.
Так, я є в списку контактів.
Так!
Передайте лікарю.
Дякую.
Пропагую.
П’яна Торрі спить.
Якщо хочеш пронести цуценя чи електроплиту, лови момент.
Де Калеб?
Надто наляканий і злий, тому сюди приходить лише спати.
Утратити батька - страшно.
Мені про горе розказувати не треба.
Це мене вбиває.
Хочеш про це поговорити?
З тобою, ні.
Вибач.
Тут гарно.
Єдине місце, де я почуваюся комфортно.
Ти єдиний, кому таке спало на думку.
Не всі мої спогади приємні.
Твій батько.
То був важкий для тебе рік.
Ти допомогла його пережити.
Знаєш…
деякі люди сильно бісяться через цей новий танець.
Після того, як міс Строєр розбуркала їх.
Мені хвилюватися?
Ні.
Зрештою, ми завжди робимо те, що кажуть.
Навіть, якщо дівчина має рацію.
Вона не розуміє ієрархії, історії, правил…
які існують у балеті.
Ми з тобою теж - одна з традицій?
Хтось може так уважати.
Так було завжди.
Маєш на увазі дідуганів…
з красунями.
Це дещо інше.
Дещо краще.
Орі?
Що ти там робиш?
Виходь.
Це ж я.
Якого біса?
Пусте.
Знущаєшся?
Коста ідіот.
Коста тут ні до чого.
Він меле дурню. А як обирає танцюристів?
Обрав тебе замість мене.
Що ти сказав?
Я хочу, щоб усе було, як раніше.
Коли я був блазнем, а ти принцом.
Це працює, для нас обох.
Може, так працюватиме краще.
Тобі давно тут таланило, Орене.
Навчися ділитися.
Розважайся.
Коли в неї в полоні Може здатися, що вона вже твоя
Але серце її не підкориш
До останнього зітхання
На тобі її мітка
Вона вкриває моє тіло мітками
Завойовує мене, наче землі
Краде всі мої скарби Але голодом не морить
Вона легко тебе потопить
Вологий пісок без кисню Руки тремтять, її обіймають
Її клеймо на серці моєму й на руці
Дівчина-провокаторка Вона висуває вимоги
І жоден чоловік не встоїть Коли в неї в полоні
Може здатися, що вона вже твоя Але серце її не підкориш
До останнього зітхання
На тобі її мітка
Отакої.
Я й не сподівався.
Не думала, що варто.
Разом здивувалися.
Це твоя подружка?
Ні, але хоче.
Кави? Щось міцніше?
Звісно ж міцніше.
Тут вибір небагатий: є кілька видів пива, але…
Взагалі-то, я мала на увазі пігулки.
Може, вікодин чи оксі?
Ага. Навряд тут таке є в меню.
Так, звісно.
Я просто травмувалася, ладна на стіну лізти від болю, а…
ти, мені так здалося, можеш мене врятувати.
Знайти для тебе наркотики?
Ні.
Так, тобто…
Я заплачу.
Овва, продати наркотики.
Подумала, якщо в тебе немає, може…
знаєш, де є.
Я тобі допоможу.
Дещо маю в машині.
Безмежно тобі вдячна за це.
Я б не просила, якби було де їх взяти.
- Коштом закладу. - Дякую.
Це що, м’ятне драже?
- Я прийшла по допомогу! - Так. Вирішила, що я наркодилер.
Чому? Гадаєш, я незаможний?
Ти взагалі нічого не розумієш?
Чорт!
Жодного підпису.
Коста нас нівечить,
а всі зомбовані або бояться
йому перечити й щось казати.
Це тому, що вони знають: почнеш захищатися…
задкувати не вийде.
Твоє засідання.
Боже. Як усе пройшло?
Монік сказала про це мовчати.
Потім мати грозилася померти й залишити мене саму, тож…
провал на всіх фронтах.
Можливо, ти маєш рацію. Може, нам усім тут промили мізки.
Тобто…
це, імовірно…
Вибач.
Імовірно, я востаннє танцюю
в цій чудовій студії і…
якщо я розлучаюся з єдиним членом своєї сім’ї, щоб лишитися тут…
невідомо, на що ми всі тут здатні?
Мамо! Для мене нічого не лишилося!
Люба, не драматизуй.
Я приготувала тобі дещо дуже особливе.
Смачного!
Мої улюблені!
Маленьке гладке поросятко!
Залиш місце для десерту, Елізабет.
Ні!
- Стійте! - Мені темне м’ясо!
- Вона моя! - Припини!
Мамо, ні!
О!
Мамо, ні! Будь ласка! Допоможи!
Руки м’якіше.
Це релеве, а не піке.
Знаєте, що таке рон-де-жамб?
Я сказав, м’які руки.
Ні! Рухи плавніші.
Ви, наче вмираючі комахи, а не зламані ляльки.
Хтось звертав увагу?
Тан-леве не на п’ять, а на шість!
Стоп!
Хто стоїть за всім цим лайном?
Ти. Відповідай.
Вона.
Думала, якщо потренуємося, ми впораємося.
Це не моя хореографія.
Вибачте, я не хотіла…
Чого? Видавати себе за хореографа?
Ти ще навіть не танцюристка.
Спочатку.
Шість, сім, вісім!
РАМОН КОСТА НАС ГНОБИТЬ
- Твій артпроєкт погоди не зробить. - Рамон - кривдник.
Такі тиснуть, допоки не знівечать.
Якщо не допомагатимете, я зупиню його сама.
Я звернуся до ради, ЗМІ.
Буде потреба - до органів опіки.
Заспокойся, Норма Рей. Я з тобою.
- Що? - Скинемо Рамона разом.
На твоє щастя, я знаю як.
Знайшла в смітнику зо два тижні тому.
Цього має вистачити:
дівчина, яку він обіймає,
напевно, учениця.
Так і є.
Я знаю, хто це.
Твій хлопець - хижак й ошуканець.
Бачиш дату?
Париж, улітку!
Рамон зраджував тобі з Кессі.
Ти була доброю до мене, мені прикро повідомляти таке.
Це не новина.
Твій хлопець шпекався зі студенткою!
Ти маєш владу! Скажи Монік, його позбутися!
Навіщо це мені?
Завдяки Рамону я отримала найкращі рецензії.
Ми партнери.
- Божевільна. - Саме так це працює, Бетт.
Як довго?
До останнього балету? До наступної дівчини?
- Його потрібно зупинити! - У мене виступ сьогодні. Маю готуватися.
Вихід знайдете самі.
Що це було?
- Вона думає, що її можна замінити. - І…
Якщо вона так думає…
наші сподівання марні.
Ні. Ми ще можемо перемогти.
Ходімо.
Гвен зазнається, але підпише, що скажу,
якщо хоче брати в мене тейпи.
Якщо Есме підпише, Лора теж підпише.
Орен тепер також ненавидить Рамона.
І Шейн підпише.
- Як знати? У нього зараз каша в голові. - Скрутні часи, не більше.
Його кинув хлопець, з яким він мутив.
У Шейна хтось був?
Каже, то був лише секс, але, схоже, йому болить.
Усі щось приховують.
- Побачимося в школі. - Круто.
Якщо потрібна зброя чи кокаїн, у мене скінчилися.
Я подумала, що в тебе мають бути наркотики, бо ти музикант.
Розумієш? Не тому, що ти…
бідний.
Ого, паршиве вибачення.
Ну, так і справи кепські.
Готуємо шалений балет про вбивцю,
і я виборювала роль головної жертви.
А хореограф - хлопець моєї сестри.
Тут ще ця травма, вона може зіпсувати мені всю кар’єру.
Я без перебільшення знаходжуся під тиском.
Нічого собі.
Перелом плеснової кістки, не рак.
На великому пальці…
Я в курсі, що таке плеснова кістка.
Якось зламав свою, коли працював з дядьком.
Майже місяць валявся.
Ти танцюєш вісім годин на день?
Мабуть, нестерпно.
Так і є.
Я просто хотіла, щоб ти знав, я…
Я непогана людина.
Як скажеш.
Побачимося.
Попри всю мою повагу до моєї матері, я росла практично сама.
Я живу в Школі Арчера з 11 років.
Я виконую домашні завдання, перу свої речі, проходжу фізіотерапію.
Я почула достатньо про те, як ви можете давати собі раду.
Розкажіть, навіщо вам це.
Балет - це мій світ.
Я присвятила йому життя.
Жодної піжамної вечірки, хлопця чи вихідного вдома.
Здається, ніби я відмовляю собі в чомусь, але це не так.
І що ти з цього маєш?
Окрім можливості бути декорацією.
Я радше все життя виконуватиму другорядні партії,
ніж буду сніговою королевою, яка забула, що таке справжня пристрасть.
Мем, без танців я помру, і запевняю вас, я сильніша, ніж може здаватися.
Це моє життя.
Будь ласка, дозвольте мені його прожити.
Він схиблений.
Якби не кома, Кессі б конче нам розповіла,
як він шпекав її в Парижі.
Коста штовхнув Кессі? Ти не маєш доказів.
Усе відбувалося в нас на очах.
Якщо м-р Коста не виправиться, йому доведеться піти.
І не лише він такий. Жорстоке поводження тут норма.
Якщо ми поскаржимося,
на наше місце прийдуть 100 інших дівчат.
Коста хоче, щоб ми так думали.
Він любить, коли ми гриземося.
Тобі звідки знати? Ти в цій школі без тижня день
і тому, що Кессі впала.
- Що? - Бетт і Невея мають рацію.
Ми несемо квіти й іграшки на вівтар Кессі,
але потайки радіємо, що вона зійшла з дистанції.
Якби ми хоча б раз об’єдналися,
можливо, не почувалися б такими самотніми.
Я проти вчителів, які шпурляють речі.
І постійно мацають.
І тих, хто побачив, що ти їси крихітний тортик,
і тепер ставиться до тебе, як до кашалота.
Ми протидіятимемо м-ру Кості мовою, яку він розуміє.
- Обміркуємо! - Як ми це зробимо?
Коли робиш пірует,
світ крутиться навколо тебе із шаленою швидкістю.
Щоб знайти рівновагу в цьому русі, ти фокусуєш погляд:
на годиннику, на шматку скотча, на тріщині на стіні.
У кожній студії, на кожній сцені, точка, яку ти обираєш, - твій орієнтир.
Це константа, на яку ти покладаєшся,
щоб не впасти.
Проблема в тій миті, що в кожному оберті,
в тій долі секунди, коли ти втрачаєш очима ту точку.
Еірбол!
Вибач.
Ти мусиш вірити, що знайдеш ту точку, коли обернешся.
Бо якщо загубиш свій орієнтир…
шляху назад уже ніколи не знайдеш.
Привіт, Джун.
Набіле, ти мене налякав.
Пам’ятаєш це?
Де ти її знайшов?
Людина, яка штовхнула Кессі…
вона була в це одягнена, еге ж?
Не мовчи.
Якщо не хочеш казати мені… скажи тому, хто може щось зробити.
Це меседж.
Хтось грає з нами.
Ти мусиш розповісти, що це означає.
Я їду, Набіле.
Я тут ніхто.
Ти нічим не ризикуєш.
На місця.
Шість, сім, вісім.
Спробуємо ще раз?
Шість, сім, вісім.
Ви пропустили. Що з вами?
Зрозуміло. Бунтуєте?
Провчаєте злого хореографа,
відмовляєтеся робити те єдине, на що придатні.
Чия це була ідея?
Гаразд. Я вас зрозумів. Тепер танцюйте.
Шість, сім, вісім.
От лайно! Ідіотки.
Угамуй своїх дітей, або я піду.
Рамон має рацію.
Лихі підлітки не можуть тут керувати.
Спочатку перечать гістю-хореографу, потім буде анархія.
Зрозуміло, що потрібно все це викорінювати.
Я не згоден.
Ми 60 років випускаємо танцюристів світового рівня,
але це не конвеєр.
Це люди, чому не дозволити їм вільне волевиявлення?
Каже той, хто думає, що піке - це соус.
Мій чоловік - професіонал.
Я розуміюся на балеті гірше за вас,
але я все життя лагоджу тіла, які це місце нівечить.
Я знаю цих дітей краще них самих.
Рамон своїми методами ламає те, що потім непросто буде відновити.
Якщо ми маємо за мету довгостроковий успіх танцюристів,
тоді замість «Різника» має бути «Спляча красуня».
Знаєш, хто ще буде спати? Твої глядачі.
Ти не спроможний розпізнати гарний балет.
Досить!
Без танцюристів вистави не буде.
Хочеш «Різника»? Будь гідним наших дівчат.
Нащо це мені?
Вони не гідні мене.
Без підстраховки робити жими ризиковано.
На себе…
покладатися…
безпечніше.
Я чула про твоє розставання.
Мабуть, важко.
Добре, що в нас із Ореном усе гаразд.
Ти ж бачив, ми одне без одного не можемо.
Я про те, чим ми у вас займаємося.
На твоєму ліжку.
Тримаю.
Зрештою, ми з тобою партнери.
Якщо між нами не буде довіри…
чого тоді чекати?
Сестро Стівенс, на вас чекають.
Сестро Стівенс.
«Таємний сад».
Мама читала його мені, коли я хворіла.
Кессі він може сподобатися.
Твоєї провини в її стані немає.
І в тому, що між нами сталося.
Це я зрадник.
Набіле, то був один випадковий поцілунок.
Знаю. Просто…
Я досі її кохаю.
Упевнена, вона відповідає тобі взаємністю.
«Коли Мері Леннокс відправили до її дядька
в садибу Мізелвейт, усі казали,
що вона мала неймовірно неприємний вигляд.
Це теж було правдою.
У неї було маленьке худе обличчя й маленьке худе тіло. Таке худе…»
Я замовила лобстера, як ти любиш.
Я відмовилася від падальників.
Гаразд. Сподіваюся, ми зможемо дійти згоди.
У чому?
Ти ніколи нічим не поступаєшся. Хіба коли розумієш, що програєш.
Якщо відмовишся від емансипації,
залишишся в школі до кінця року.
Зрештою, цей рік оплачений.
У чому підступ?
Емансипована жінка мусить сама розібратися.
Якщо я не коритимусь тобі, ти більше мені не мама?
Так з твоїми батьками було?
Це інша річ.
Коли ти приїдеш додому,
мої двері будуть для тебе відчинені.
І заради твого майбутнього, сподіваюся, цей день скоро настане.
Побачимося за два роки.
Після мого випуску.
Репутація танцюристки її переслідує.
Від трупи до трупи, від школи до школи.
В особовій справі буде про відмову танцювати в збоченому балеті?
Хочеш накапостити мені, а покладеш хрест на своїй кар’єрі.
Упевнена, колись такі погрози зіграли вам на користь.
Більше не будуть.
Бачите?
Ваше минуле означає моє майбутнє.
Ти ж, ніби то, мене відшив.
Згадав, який то був біль, коли я зламав палець.
А ти на своєму ще й танцюєш?
Це вікодин.
Залишився після операції брата.
Сподіваюся, допоможе.
Коли встаєш на атласний носок розміром із сірникову коробку,
намагаєшся втримати рівновагу не лише тілом,
а й усім своїм єством.
Кожна втрата, кожне каяття,
кожна година тортурних тренувань заради того, щоб неможливе здавалося простим.
Ти боїшся на мить утратити пильність,
щоб не впасти наступною.
І ти продовжуєш крутитися, обертатися…
шукаєш ту точку, свій орієнтир.
Хапаєшся за знайоме.
І молишся, щоб знайти її знов на наступному оберті.
Сподівалися позбутися мене.
Але натомість я тут оновлений.
Я ставитиму нового «Різника». Школа схвалила, ви надихнули.
Я бачив, на які руйнування ви здатні.
Як ви розбиваєте серця й тіла інших, і заради чого?
Визнання незнайомими людьми.
Миті, коли до вас прикута увага.
Мрії стати зіркою.
Сюжетного балету не буде.
Не буде головних партій, персонажів, костюмів, декорацій, меседжів.
Усе це в озері Мічиган.
Є лише група танцюристів, які поринули у власну неосяжну темряву.
Бо, наскільки я бачу, ви всі тут Джеки.
Кожен з вас певною мірою втілить найтемніші наші імпульси.
Кожен з вас буде вбивцею, який хоче знищувати.
Але як показати момент, коли танцюрист стає жертвою,
а жертва - холоднокровним вбивцею?
Я знайшов просте й чудове рішення:
коли гратимете найтемнішу свою сутність, одягнете ось це.
І якщо плітки підлітків чогось варті,
то ви скоро їх почуєте.
Не хвилюйтеся.
Я знайду для вас ваш розмір.
Переклад субтитрів: Олена Гердова