МОШЕНИК: СЪЩЕСТВИТЕЛНО,
ЧОВЕК, КОЙТО СЕ ПРЕПИТАВА ЧРЕЗ ИЗМАМИ
ТОМ
- Добро утро. - Добро да е.
- Търсиш ли нещо? - Да.
"Очите им гледат Бог" с твърда корица.
С твърда корица? Май имаме една бройка.
Благодаря.
Не съм чел много от Хърстън.
Страхотна писателка е. Книгата е подарък за професора ми.
Значи си студентка.
Правя докторантура.
- В Колумбийския? В Нюйоркския? - Второто.
Супер. На каква тема пишеш?
"Нов прочит на радикализма: черният феминизъм в литературата на САЩ".
Ама че сложно.
- И как върви? - Много бавно.
Така ли? Впечатлен съм.
Точно 15 долара. Благодаря.
Има един малък японски ресторант на улица "Мот".
Ако си свободна после, черпя вечеря.
Съжалявам.
- Сигурно имаш гадже. - Нямам. Необвързана съм.
Нямам приятел и това ме устройва.
Ясно. Не, напълно те разбирам.
Картата ти е отказана.
Явно съм прехвърлила лимита.
- Ще видя имам ли в брой. - Няма проблем.
Просто вземи книгата.
- Не бих могла. Ако някой друг я иска? - Ще я поръча онлайн.
Всичко е наред. Може да я платиш по-късно.
- Благодаря. Ще се върна с парите, обещавам. - Добре.
Благодаря.
- Чао. - До скоро.
Сигурно имаш гадже.
Глупак. "Сигурно имаш гадже."
- Здрасти, помниш ли ме? - Да.
Нося ти парите.
Не беше длъжна още днес.
Не исках да си ги чакаш.
Благодаря.
Задръж рестото.
Благодаря.
Довиждане.
- Добре. Приятна вечер. - И на теб.
- Ехо. - Здравей.
Помниш ли, че сутринта ме покани на вечеря?
- Да. Съжалявам, не исках... - Всъщност исках да кажа "да".
Стоях и си мислех колко бих се радвала, ако ме поканиш.
Точно тогава ме покани. Паникьосах се.
- Паникьосала си се? - Да.
Аз съм Сандра.
Том.
Приятно ми е, Том.
И на мен.
- Значи на улица "Мот"? - Да. Насам.
- След теб. - Добре.
С раницата съм.
И аз. Взе да става студено.
Извинявай.
Другари по раница.
Питах се в какво ли се забърквам.
Разказ е едно.
- А романът е 300 страници. - Понякога и повече.
Именно. А тук ми предлагаха много пари. Трябваше да предам нещо.
- И какво направи? - Паниката ме държа цяла година
и написах ужасна книга.
- Надали е била толкова зле. - Беше пълна скръб. Не я публикуваха.
- Да. - Съжалявам.
Всичко е наред. Поне авансът остана за мен.
- Пишеш ли все още? - Не точно.
В същото време мама почина.
Бях депресиран и спрях да пиша.
Нашите починаха, като бях малка.
Съжалявам.
Сигурно е било тежко.
Както и да е. Да.
Заех се с книжарницата и това ме извади от депресията.
И почти нямам време за друго.
Сигурно е хубаво да си сред книги.
Няма по-хубаво.
След смъртта на нашите с брат ми живеехме в приемни семейства.
По едно време бяхме при двойка със страхотна сбирка от романи.
И една вечер започнах да чета "Джейн Еър". Героинята преживяваше онова, което и аз.
Не исках книгата да свършва.
Прочетох я и я започнах отначало.
Оттогава обичам книгите.
"Джейн Еър"?
Да.
Да ти покажа нещо?
Боже мой.
ДЖЕЙН ЕЪР
Първото издание?
Истинско ли е?
Истинско е.
Как да съм сигурна?
Някои от професорите са противни.
Говореха за "вагинизацията на немската литература".
Сигурна съм, че няма такъв термин.
- Къде се научи да готвиш? - Трети курс бях във Флоренция.
- Как си с италианския? - Бях добре.
Но съм го позабравила.
Как беше в Италия?
Имам прекрасни спомени.
Но гаджето ми беше кретен.
А ти? Къде проговори италиански?
Майка ми беше италианка.
- А и обичам филмите на Фелини. - Обожавам го.
Някога разбивали ли са сърцето ти?
Веднъж-дваж.
Харесвам те.
Добре.
И аз те харесвам.
Добре.
- Чуй. - Не мога.
- Помогни ми. - Няма.
- Как така? - Не мога.
- С теб винаги си помагаме. Помниш ли? - Върви си, моля те.
- Аз и ти срещу всички. - Джейсън, спри.
Трябваш ми. Не ме оставяй така. Само ти ми остана.
Джейсън!
- Сандра! - Недей.
Сандра!
- Върви си. - Моля те.
Моля те, отвори. Сандра, отвори!
Мамка му!
Гаднярка.
Добре ли си?
Кой беше този?
Брат ми. Иска пари.
Джейсън не извади късмет.
Някои от домовете
бяха кошмарни.
Не си виновна ти.
Знам, но той е единственият ми роднина.
"Всички щастливи семейства си приличат."
Колкото и пъти да ме лъже, не мога да не му помогна.
Той ми е брат. Обичам го.
Трябва да духаш. Духай тук.
Духай по-силно.
По-силно.
Да! Готово.
- Откога познаваш Том? - От няколко седмици.
- Сякаш сте заедно отдавна. - Да, знам. Неразделни сме.
Тя прилича на сексапилна библиотекарка.
- Момиче мечта е. - Знам, невероятна е.
- В кой университет си учила? - "Васар".
Боже. И аз.
Стори ми се позната. Кога завърши?
- Бях випуск '14 г. - Випуск '16 г.
Ходеше ли често в "Мъг"?
Прекарвах повечето си време в библиотеката.
Но не казвай на Том. Не искам да мисли, че съм зубрачка.
Радвам се, че си добре.
По едно време беше закъсал.
Бях малко депресиран.
Добре де, бях зле, но няма човек, който да не е мислил за самоубийство.
С такива неща шега не бива.
- Стига. - Прав си.
Но сега съм добре.
Всъщност съм супер.
Беше страхотно. Запознахме се в книжарницата.
Защо винаги идваме у нас?
Как така?
Искам да видя дома ти.
Там не е много удобно.
И при мен не е лукс.
Не е това.
Живея с баща ми и новата му жена.
С баща ми не се разбираме.
Разочарован е от мен.
"Щастливите семейства си приличат." Сещаш се.
Както и да е, той е болен.
Съжалявам за това.
Всичко е наред.
Няма защо да е разочарован.
Сандра?
Здрасти.
Добре ли си?
Не ми отговаряш на съобщенията.
Съжалявам.
Брат ми е загазил. Дължи им пари.
Спукали са му три ребра и са му счупили скулата.
Ако не плати, щели да довършат започнатото.
Колко им дължи?
Не може да им върне парите.
- Какъв е изходът? - Давам му пари и бяга.
Добре, значи бяга и не го намират.
От кого според теб ще си търсят парите?
От мен ли? Дори не подозират за мен.
- Сигурна ли си? - Не съм сигурна в нищо.
- Трябва да им платиш. - Казах ти, невъзможно е.
- Колко искат? - 350 000 долара.
Искат ги след четири дни. Ако не ограбя банка, не мога да платя.
Аз мога да ти дам.
- Какво? - Имам в банката.
Мога да изтегля. Не се налага да обираш банка.
Не разбирам. Живееш у нас.
- Работиш в книжарница. - Собственикът съм.
Според теб как я поддържам? Работи на загуба.
И имаш такава голяма сума в банката?
Да, дори повече. Баща ми има пари.
Защо сега го научавам?
Може да не съм искал да знаеш.
- Кофти е, че си го премълчал. - Шегуваш ли се?
- Мога да помогна. - Не мога така.
- Защо? - Защото са 350 000 долара.
Благодаря за предложението. Истината е, че не сме толкова близки.
Първо, парите не са мои, а на баща ми.
А и той не ги е спечелил по честен начин.
Има хедж фонд.
И второ, как можа да кажеш, че не сме толкова близки!
Ти си най-хубавото нещо за мен.
Ще ти върна парите някой ден.
Няма проблем. Искаше ми се да дойда с теб.
Не искам да припарваш до тези хора.
- Вътре са. - Добре.
Не се тревожи за мен. Какво ще правиш довечера?
Надявах се да се видя с едно хубаво момиче.
Има страхотен японски ресторант на улица "Мот".
Ако си свободен, черпя вечеря.
Обичам те.
Съжалявам за всичко това.
Така.
Сандра?
Сандра, добре ли си?
Сандра!
САНДРА
По дяволите.
Вие ли сте Ларусо?
Ето ме.
- Закъсня, Санди. - Съжалявам.
Няма таксита. Бъдни вечер е.
Къде е Карл?
Жената на г-н Нютсън е болна. Аз поемам.
Карл обикновено...
Господин Нютсън обикновено ме вика в офиса си.
Избрах непринудена обстановка, празник е.
- Но ако искаш, ще идем в офиса ми. - Не, няма проблем.
Чудесно. Сядай.
- Къде беше тази вечер? - Никъде.
С приятелка. Момиче от работата.
- С колежка от "Старбъкс" ли? - Да. Каролайн. Мога да ви дам номера й.
- Няма нужда. Дрогира ли се тази вечер? - Не.
- Наруши ли условието на освобождаването си? - Не.
- Как е работата? Справяш ли се? - Да, всичко е наред.
В "Старбъкс" е супер. Там има много възможности.
Да, работа мечта.
Да.
Само че минах през работата ти. Не си се мяркала от месец.
Мога да обясня.
Скарах се с управителя, защото е истински перверзник.
- Търся си друга работа. - Условието е да имаш работа.
- Разбираш ли? - Да.
Уволнението ти е черна точка. Ще те питам нещо.
Ако направим тест за наркотици, какъв ще е?
- Отрицателен. - Сигурна ли си?
Ако отида до колата да взема тест и той излезе положителен, ще стане лошо.
Какво ще покаже тестът?
- Онази вечер пуших малко трева. - Втора черна точка.
- Мога да те прибера и скоро да не излезеш. - Знам. Съжалявам.
Дай ми една причина да не те прибера.
Ще ви дам пари.
Това е опит за подкупване. Трета черна точка.
Честито, Санди, играта свърши.
- Стани и се обърни. - Не, стига.
- Мога да ви дам много пари. - Колко?
Колкото кажете. Знам откъде да взема, не ви лъжа.
- Вие сте надзорникът ми... - Какво правиш?
Нищо. Какво, по дяволите?
- Записваш ли ме? - Не! Спрете.
Искаш да ме натопиш?
- Не, нищо такова. - Гаднярка ли искаше да ме изкараш?
Аз мисля, че си гаднярка.
Господине, надзорник съм, а това момиче не ви засяга.
Изнудваш я. Цяла вечер гледам как процедираш.
Какво искате?
Да ти платя, за да се махнеш?
Колко имам?
Да видим.
Това са 20, 45, 46, 47.
Това са 10, 20, 40, 60, 80, 100.
По дяволите.
Двеста, триста, четиристотин.
Ето ти 447 долара.
Това ли гледаш?
Добре.
- Това е "Ролекс Събмаринър". - Да, знам какво е.
Сигурно сте пиян.
Да, може би.
Съжалявам.
Приятна вечер.
Не мърдай оттук.
Чакайте.
Да поговорим.
Имам жена и две деца и се опитвам да свържа двата края.
Тази си проси наказанието, защото е боклук.
- Да го духаш. - Продължавай в този дух, Санди.
Колко ще струва?
- Пет бона. - Приятна вечер.
Не, недей.
Видях колата ти и се фукаш с часовник за 8500 долара, който щеше да ми дадеш.
Имам само 447 долара.
- Вземам часовника. - За 8500 долара.
Струва 8500 долара нов? Нали?
Колко струва използван? Може би седем бона?
Може би.
Дай часовника и ти връщам парите.
Благодаря.
Весели празници, пикло.
Онзи беше фалшив?
Качвай се.
Ще ти дам твоя дял.
- Моя дял? - Парите ти.
Хиляда долара.
Имам нож.
Супер.
Идвай, студено е.
Сядай.
Можеш да съблечеш якето.
Не опитвай глупости.
- Сега се събуй. - Майната ти.
Трябва да ти вярвам.
Не съм наркоманка.
Навий си ръкавите.
Може да спиш ей там или си тръгвай.
И ако остана, какво?
Ще работиш за мен.
Добро утро.
Кой е любимият ти филм?
Любимият ми филм?
Да, кой е?
"Титаник".
Класика е.
- Харесва ли ти? - Разбира се.
Ди Каприо е толкова млад там.
- Най-добрата му игра. - Хареса ми в "От другата страна".
Бива, но "Титаник" го направи известен.
Кейт Уинслет беше красавица.
А и краят - никога няма да го преживея.
Не е за вярване, че го харесваш.
Не го харесвам. Не съм го гледал.
- Не си гледал "Титаник"? - Не. Филмите са загуба на време.
Но ми повярва, че съм го гледал. Това ще направим и с теб.
Ще караме хората да вярват, че си друг човек.
Когато приключа с теб, ще е напълно убедително.
Ще научиш от всичко по малко.
За да лъжеш по-убедително.
- Прочети ги от-до. - Това шега ли е, мамка му?
- Какво направи с онези 1000 долара? - В якето ми са. Защо?
- От сега нататък за псувня вземам стотачка. - Майната ти! Парите са мои.
Вземам двеста. Остават ти осемстотин.
Започвай да четеш.
- Как се казваш? - Макс.
Весела Коледа, Макс.
Весела Коледа, Сандра.
Санди.
Всички ме наричат Санди.
Вече не.
Макс!
Пусни ме, моля те. Повече няма да го правя, обещавам.
Макс!
Моля те!
Никаква дрога. Ясен ли съм?
Трябва да ти имам доверие.
"Ана Каренина".
"Всички щастливи семейства си приличат, но всяко нещастно семейство
е нещастно по..."
"Но всяко нещастно семейство е нещастно посвоему."
- Щях да го кажа. - "Великият Гeтсби".
"Не разказвайте никому нищо." "Спасителят в ръжта".
"В моите по-млади и по-уязвими години баща ми ми даде съвет, който..."
- Къде си учила? - "Васар".
Темата ти?
"Нов прочит на радикализма: черният феминизъм в литературата на САЩ".
Любимата ти книга?
"Очите им гледат Бог" на Зора Нийл Хърстън.
Кога си завършила?
С випуск '16 г.
- "Най-хубавото време..." - "Най-лошото време."
- "Наричайте ме..." - "Ишмаел."
- Къде си учила? - "Васар".
- Кога? - От 2012 г. до 2016 г.
Живях в общежитие две години, после - извън кампуса.
Нямах социален живот. Постоянно бях в библиотеката.
- Аз съм ли съм първата? - Моля?
С която правиш това?
Да.
Защо избра мен?
- Видях нещо в теб. - Брат ми идва.
Той винаги иска пари.
- Даваш ли му? - Понякога. Той е всичко, което имам.
От Сиатъл съм. Майка ми е там.
- Тя е луда, но става. - Какво си учила?
Какво си учила във "Васар"?
Английски. Опитвам се да водя разговор.
- Разказвам ти за майка ми. Нямаш ли майка? - Имам.
Ненавиждам я.
- Кога си следвала във "Васар"? - От 2012 г. до 2016 г.
- Без прекъсване? - Една година бях в чужбина.
- Къде? - Флоренция.
Говориш италиански?
Хареса ли ти в Италия?
Имам прекрасни спомени.
Но гаджето ми беше кретен.
Ще те изведа.
Къде?
Обичаш ли мартини?
Да.
Добре.
Наздраве.
Какво правим тук?
Празнуваме.
Какъв е поводът?
Рожденият ми ден.
Днес е рожденият ти ден?
Справяш се много добре. По-добре от очакваното.
Благодаря.
Готова ли си за проба?
- Проба? - Виждаш ли онзи на бара?
Да. Какво за него?
Накарай го да те заведе в стаята си.
Ти сериозно ли?
Имаш 40 минути.
Тъкмо си прекарвахме толкова приятно.
- Какво ще обичате? - Мартини с водка, моля.
Как сте?
Добре. Здрасти.
Благодаря.
Да ви черпя питие?
Мразя да пия сама.
Добре.
Аз съм Сандра.
- Уилям. - Приятно ми е, Уилям.
И на мен.
- Трябва да призная нещо. - Какво?
Видях те на бара. Харесвам по-възрастни мъже.
Харесваш ли ги?
Много.
Какво има? Тате не те обичаше?
Рядко го виждах.
Ти си женен, нали?
Да, според халката на пръста ми.
Исках да те чукам още щом те видях.
Ще ти кажа какво ще ти правя цяла нощ.
- Кой чука? - Камериерката идва да оправи леглото.
- Почакай. Не мърдай оттук. - Добре.
Мръсна кучка. Да не мислиш, че не знаех, че се чукаш с този?
- Какво правиш тук? - Звъня на рецепцията.
- Обичам те! - Джейсън!
- Спокойно. - Млък!
- Успокой се. - Спиш ли с него?
Чукаш момичето ми ли? Ще те пречукам!
- Дявол да го вземе! Кучка! - Джейсън, чуй ме.
Мамка му!
- Джейсън, край с нас. - Махай се оттук!
- Звъня на охраната. - Седни.
- Успокой се. - Не, той е безобиден.
- Да повикам ли охраната? - Не.
Недей. Той е старо гадже.
Просто е наранен. Безобиден е.
- Ще се оправиш ли? - Да.
- Обещавам. Ще се справя. - Сигурна ли си?
Ще ни дадеш ли няколко минути?
- Разбира се. - Само се върни на бара.
Ах ти, лъжкиньо!
- Ще сляза след половин час. - Добре.
- Ще се оправиш ли? - Да.
- По дяволите. - Той се успокоява.
- Съжалявам. - Просто по-тихо.
По дяволите.
Браво.
Ти се справи. Имаш талант.
Беше бърза, запази самообладание. Импровизира.
Какво, по дяволите?
Проклятие.
Хората още носят пари в брой.
Разбира се. Диамантени обеци за съпругата.
Тя седи у дома и чака мъжа си, а той сваля млади жени.
Не ме е свалял. Ние му спретнахме това.
Не прави това.
- Кое? - Не го съжалявай.
Не можеш да преметнеш честен мъж, нали?
Никога не съжалявай мишената.
Отиват ти.
Какво правиш?
Честит рожден ден, Макс.
МАКС
Благодаря.
Приятна вечер.
Макс, ти дойде.
Ричард, запознай се със сина ми Макс.
- Здрасти, мамо. - Здрасти.
- Прелестна си. - Много съм слушал за теб.
Не мога да кажа същото.
Ако ми отговаряше на съобщенията или се сещаше да се обадиш на майка си.
Зает съм, съжалявам.
Майка ти каза, че си бил в Сен Бартелми.
- Да, бях. - И аз съм си изкарвал добре там.
През 70-те години.
- Стар си. - Макс. Ела, искам да поговорим.
- Ела с мен. - Наистина ли?
Съжалявам.
Върви.
Хайде.
Извинете.
- Здрасти. - Не се дръж така.
- Изглеждаш страхотно. - Какво ти става?
- Какво? - Много си груб.
- Какво знаеш за този? - Скъпи, той е обществена фигура.
Ако искаш да научиш нещо за него, виж в "Гугъл".
Не стоиш сама и две минути. Все трябва да си с мъж.
Сега е различно.
Сигурно.
Полека с това, моля те. Пи достатъчно.
- Спри да ми казваш какво да правя, мамо. - Скъпи, какво има?
Какво става?
Мислех, че ще доведеш приятелката си.
- Къде е тя? - С някой друг.
Ясно.
Съжалявам.
Не я харесвах. Влияеше ти зле.
Може ли да поостана тук?
Добре.
Вземаш ли наркотици?
Не вземам от една година.
Не мога да си го причиня отново.
- Не бива да правиш това тук. - Мамо, чист съм.
Боже мой, какво, по дяволите? Да ти докажа ли?
- Да дам урина за изследване ли? - Спри! Какво правиш?
- Ето, още сега ще дам. - Недей. Спри!
- Сама ще се увериш! - Стига вече!
Ще ти докажа.
Давай.
- Тествай я. - Моля те, не го прави.
Тествай я!
Моля те. Не ми причинявай това.
Мамо, съжалявам.
Извинявай.
Защо го правиш? Защо ми причиняваш това?
Наистина съжалявам.
Просто трябва да отседна някъде.
Моля те?
Може да останеш, но не за дълго.
Благодаря. Обичам те.
Благодаря.
Харесва ли ти шоуто?
Много съжалявам.
Толкова съжалявам.
Миналата година искаше да направи фирма
за наемане на лодки на Бахамите,
но ураганът унищожи всичко, а тъкмо беше започнал да се чувства добре.
- Справяше се. - Маделин, от какво се издържа?
Баща му му остави малко пари.
И аз му помагам понякога.
Разбира се.
Бях много млада, когато го родих.
После баща му почина и изведнъж станах вдовица.
Невинаги знаех как да съм майка.
- Той е голям човек, трябва да се оправя. - Не е. И аз съм виновна.
Винаги е бил малкият ми Макс. Не може без мен.
Добро утро, мамо.
Здравей, скъпи, как спа?
Много добре. Гледката от стаята е върхът.
Чудесно.
Имам една среща в центъра,
но си мислех, ако си свободен, да обядваме заедно.
В един часа, "Виа Карота"?
- Чудесно. - Добре, идеално.
До скоро.
Чао, скъпи.
Ричард?
Извинявам се за вчера.
Взех клонопин и пих доста.
Макс, ще съжителстваме под някаква форма за неопределено време.
Да извлечем най-доброто от това.
С майка ти ще ходим
на благотворително представление на фондация "Ричард Хобс".
Покойната ми съпруга я основа. Правим всякакви дарения.
Искаше да направя дарение ли? Защото в момента нямам много пари.
Не, мислех, че би могъл да дойдеш с нас.
Ще свирят актуални музикални банди.
Доколкото разбирам - много нашумели.
Ще има хора на твоята възраст.
Много млади жени.
Благодаря, но ще остана да си почивам.
Добре, разбирам.
Ти беше ужасен. Отнесе се с него като с келнер.
Още не знам кой е той.
Участва в тв сериал. Играе шпионин, много е известен.
Цяла вечер мислех само как оставам насаме с теб.
Сега сме насаме.
Не ме вълнуват актьори. Само да знаеш.
Искам те само за себе си.
Господине, полицията е тук.
Полиция? Какво става?
Извинете, от полицията съм. Колинс. Този младеж тук ли живее?
- Тук е отседнал. - Не живея тук.
- Какво си направил? - Нищо не съм направил.
- Поиска дрога от полицай под прикритие. - Вие ми предложихте кокаин.
- И каза "да". - Не е вярно.
- Зле ли е положението? - Не е добре.
Той има предишни провинения. Ще полежи в затвора.
- Боже, Макс. - И сега?
- Вземам го с мен. - Майната му, махам се.
Не ме пипайте!
Ричард, моля те, спри го.
Успокой се.
- Мамка му! - Г-н полицай, може ли да поговорим?
Сега?
Всяка година правя големи дарения на полицията.
Да, известно ми е. Затова ви го водя лично.
Познавам комисаря. Марти ми е приятел.
- Мога да кажа добра дума за вас. - Ричард, не е необходимо.
В този град думата ми се чува.
Това има и недостатъци.
Благодарен съм, че ми го водите на крака.
- Не знам. - Нека ви обезщетя.
- Не мога да приема. Съжалявам. - Вземете проклетите пари, г-н полицай.
- Спри, той не е ченге. - Какво?
- Госпожо... - Млъквай.
С това се занимава Макс.
Играе си с доверието.
Това е една от твоите игрички, нали?
- Мога да ви уверя... - Ти се махай.
Махай се, иначе ще се обадя в полицията. Сериозна съм.
Типси, мисля, че...
- Пич, мамка му. - Върви си.
- Смешно ли ви е? - Защо се издаде?
Мислиш, че е забавно?
Стига бе, човече.
Излизай.
- Добре. - Съжалявам.
- Ще ти се обадя. Благодаря. - Хайде.
Чао, брато.
Боже.
Мамо, чуй ме.
Дадох ти всичко.
Беше привилегирован.
Нищо не ти липсваше.
Това ли заслужавам?
- Излагаш ме пред него? - Просто малка...
Върви си.
Вече не те искам тук.
Целият този труд за 1000 долара.
Един съвет от мен, Макс.
Ако ще крадеш, кради на едро.
- Извинявай, че те ударих. - Не го мисли.
Не, прекалих.
Дай да видя.
Рано ли е за питие?
- Не ми харесва как го гледаш. - Стига.
Харесваш го.
Разбира се. Той е милиардер.
Не говоря за това.
Имам добро предчувствие. Близо сме.
Иска да се срещнете в офиса му в един часа.
Може би вече не искам да правя това.
Защо? Не ревнувай.
Не обичам възрастни мъже.
Знаеш какво искам.
Добре.
Не.
Кажи ми какво е то.
Мен.
Харесвам теб.
Защо?
Защото ти давам каквото искаш.
Дай ми каквото искам.
Добре.
Макс, благодаря, че дойде.
Здрасти. Всичко наред ли е?
Да, профилактичен преглед. Насам, ела с мен.
Исках да се извиня за снощи.
Беше неуместно.
Меко казано.
Когато майка ти спомена за теб първия път,
каза, че си образован, хитър, умен.
Замислих се, че постоянно търся такива млади хора.
- Работа ли ми предлагаш? - Не. Едва ли ще искаш.
Какво правиш тук?
Имаме ли уговорена среща?
Не знаех, че ни трябва.
- Какво има, Том? - Върнах се.
Да, виждам. Какво има?
Наминавам да видя как си.
- Не сега. - Добре, няма проблем. Чао, татко.
Том.
Влизай.
Това беше синът ми.
Винаги съм смятал, че той ще наследи всичко това.
После почина майка му и той го преживя тежко.
Няма да издържи тук. Слабохарактерен е.
Когато навърши 21 г., му предложих всичко, което поиска.
Знаеш ли какво поиска синът ми?
Не знам, Ричард.
Подписан екземпляр на "Джейн Еър" от Шарлот Бронте.
Сега иска да отвори книжарница.
Не много разумна инвестиция.
Не е. Но въпреки това ще му помогна.
Знаеш ли защо, Макс?
Защото само веднъж се живее.
Няма да спирам порива на сина си - животът е кратък.
Бъди откровен със себе си, Макс.
Ако те наема на работа, как ще свърши това?
Зле.
Съгласен съм.
Въпреки това искам да ти предложа работа. Мисля си за 60 000 долара на месец.
Шейсет бона на месец? Защо?
Да намериш възможности. Да направиш нещо с живота си.
Искаш да ме няма.
Ти причиняваш болка на майка си, Макс. Няма да го позволя.
Какво съм? Лоша инвестиция?
Преуспял съм, разбирам от инвестиции.
Толкова ли струвам, Ричард? Шейсет бона на месец?
Предлагам ти възможност.
- Искам едногодишната си заплата в аванс. - Може да се уреди. Ще прехвърля парите.
Да прехвърлиш? Не. За да платя данъци?
Да наемам счетоводител? Не. Искам парите в брой.
Дай ми парите и ще имаш майка ми само за себе си.
Ще изчезна. Няма да чуеш за мен. Дори шибана картичка няма да видиш.
Чакай тук.
- Успяхме. - Успяхме, скъпи.
Къде са ми парите, по дяволите?
Добре изглеждате.
Хайде.
Да го полеем.
Започваме.
Взехме големите мангизи.
Чакайте, вижте.
Има един нов тип на име Голди.
- Той е от Ел Ей. - Да.
Бил е каскадьор, преди да започне с измамите.
Каскадьор - представяте ли си?
Идва с препоръка и търси да направи удар. Нужни сте ми.
Типси.
Ние спираме.
Стига, човече. Оттегляте ли се?
- Това ли е? - Не.
- Какво ще правите? Стига. - Не, вземаме си почивка.
- Почивка. - Добре тогава.
Щом се върнете, се обадете. Ще ви запозная с него. Голяма работа е.
Занасяте се. Къде са ми парите?
Хайде.
Какво?
Това са. Типси, няма повече.
Имахме разходи.
- Изникнаха разходи. - Не ги предвидихме.
Добре, но не се разбрахме за толкова.
Знам, но нещата се менят.
Става ви навик на вас двамата. Чувствам се като мишена.
- Не ставай смешен. - Не, стига, човече.
В никакъв случай.
Добре се получи, нали?
- Благодари на Маделин за това. - Спри.
Благодаря, Маделин.
За нищо, Типси.
- Благодаря, Типси. - Благодаря за всичко.
- Ще ти се обадя. - Добре.
- Приятна вечер. - Чао.
- 750 000 долара. - Не е зле.
Сега какво?
Ще се прибера у дома и ще си взема нещата.
Ще му кажа, че имам болна леля в Джързи.
На сутринта си бия шута.
Обичаш ли ме?
За жалост.
Здрасти.
Имам добра и лоша новина.
Добрата е, че парите са само за теб.
Добре. А лошата?
Лошата е, че беше прав.
За кое?
Старецът ме обича.
Иска да се оженим, така че оставам.
Какви ги говориш?
Може би не ми се седи в бар по цял ден
и не ми се занимава с измами до живот.
Сигурно се шегуваш.
Все някога старчето ще започне да пита.
Не, няма. Твърде улисан е.
Мисли за твърде много неща. За здравето си, за бизнеса си.
И за объркания си син.
Но аз съм хубавото нещо в живота му, нали?
Има мен.
Да.
Познавам те. Останеш ли, ще сгафиш.
Не, няма. Твърде добра съм.
Ако не те търсят, не те виждат.
Наистина ли го искаш?
Да.
Писна ми да играя майката.
Досадно е.
Макс Бърнет, полиция. Имаме заповед за ареста ти. Отвори.
Не е за вярване. Кой чука? Типси?
По-добре бягай.
Блъфираш.
Отвори и ще видиш дали блъфирам.
Отвори.
Значи ме използва?
Макс Бърнет.
- Мамка му. - Отваряй.
МАДЕЛИН
Съжалявам.
Трябва да обсъдим завещанието на Ричард.
Документите трябва да се разгледат бързо.
Най-добре е да го направим още сега. Заради Том.
Добре.
Ричард лично ми диктува този последен вариант и после го подписа.
Тъй като тогава беше много болен,
длъжен съм да ви уверя,
че той го направи с убеждение и с ясно съзнание.
Ричард завеща голяма част от имуществото си на Маделин.
Това е абсурдно. Трябва да е на Том.
Ричард беше категоричен. След инцидента с Том...
- Откраднаха ми 350 000 долара. - Той се боеше...
- Сринах се психически. - ...да остави на Том бизнеса и имотите.
Ще получаваш пари от попечителски фонд.
Сумата е щедра.
Ще ти позволи да задържиш книжарницата.
Том ще запази контрола си във фондацията "Ричард Хобс".
А всичко останало - имоти, активи, дялове, акции,
оставащите 9,2 милиарда -
всичко е за Маделин.
Е, поне ми е поверил фондацията си.
Така е, Том. Ти си председател на борда.
А Маделин е попечител.
- Аз съм попечител? - Това е само формалност.
Застраховка, в случай че Том не може да изпълни задълженията си.
- Тогава Маделин ще... - Ще поеме. Разбрах.
Той ти повери контрола на фондацията.
Мога да ти кажа това напълно искрено.
Много те ценеше.
Завещанието му ми казва точно какво е мислел за мен.
Дейвид, искам да остана за малко насаме с Том.
- Ако обичаш. - Разбира се.
Благодаря.
Много съжалявам.
Недей, не си виновна.
Искам да знаеш, че съм на твоя страна. Ще ти помагам.
Ще ти дам каквото ти трябва. Не е нужно да се бориш сам.
Благодаря ти за тези думи.
Остани при мен колкото искаш. Не е нужно да бързаш да се изнасяш.
Но се налага да продам апартамента - не издържам.
Не мога да живея тук сама. Просто не мога.
Няма да се справя.
Не знам защо повдигнах въпроса.
- Не биваше да го казвам. - Не, разбирам те.
Можем да говорим друг път.
- Много се събра. - Няма проблем.
И на двама ни много се събра.
- Благодаря, Патрик. - Пак заповядайте, г-жо Хобс.
- Добро утро, Чарли. - Добро утро, г-жо Хобс.
- Ще отида да видя. Ей сега се връщам. - Благодаря.
Госпожо Хобс.
- Много е красив. Може ли да видя и другите? - Разбира се.
Насам, моля. Том ви очаква.
Той ще умре от скука. Ще си говорим пак след 20 години.
Ще си имам работа със същото нещо. Разбираш ли?
Г-жо Хобс, добро утро. Аз съм Пат Брадок.
Видяхме се на помена на съпруга ви.
Да, сетих се. Как сте?
Добре, благодаря.
Това са колегите ми - Маккейб и Моузли.
Идваме при Том. Вършим една работа за него.
Каква работа?
Пат, здравей!
- Маделин, Брадок е семеен приятел. - Здравей.
Радвам се да те видя. Движеше чувствителните дела на татко.
Всъщност, Маделин, искам да видиш това.
Том поиска от нас да намерим жената, извършила кражбата.
Пуснахме снимката й в системата и открихме ето тази - мислим, че е тя.
- Тя е. - Добре.
Казва се Сандра Кармайкъл. Родена е в Сиатъл. Тежко детство.
Разговаряхме с майката, но не държат връзка от години.
Тя напуска училище на 16 г. и започва да върши престъпления.
Кражби, притежание на дрога, нападение.
Взема наркотици и обикаля из страната, докато не попада в Куинс,
където е арестувана за дрога.
Пускат я условно и после следите й изчезват.
Ясно. Тя е наркоманка.
Това повдига някои въпроси.
- Какви въпроси? - Например?
Деянието е изисквало подготовка. Не виждам как може да е успяла сама.
Според мен е имала помагачи.
- Ще ви държим в течение. - Благодаря.
- Ще ги пипнем. - Добре. Вярвам ти.
Скоро ще говорим.
Здрасти!
Здрасти.
- Не знаех, че можеш да готвиш. - Не съм лоша трофейна съпруга.
Баща ти ми каза какво мислиш за мен.
- Тогава не те познавах. - Не ме вълнува.
- Беше упрек към него. - Наистина не ме вълнува.
Гладен ли си?
Бих хапнал. Само да си оставя нещата.
Намери ли онова момиче?
Още не. Брадок попадна на следа в Маями и пак нищо.
Скъпи, знаеш ли,
това, което са ти сторили, е било ужасно, объркващо и нечестно.
Но не мисля, че ще ти олекне, като я намериш.
Не съм съгласен.
Добре, чакай. Ще ти покажа нещо.
Започнах да ти търся апартамент.
Тези са в центъра до книжарницата,
така че няма да пътуваш много.
- Какво е това? - Казах ти.
Ще продам апартамента, потърси си нещо.
- Не искам да търсиш вместо мен. - Но аз искам, миличък.
- Искам да помогна. - Разбирам. Казвам само,
- че сам ще намеря. - Защо се разстрои?
- Не съм. - Напротив. Разстрои се.
- Не може да правиш това, а аз да си трая. - Искам го.
- Проблемът не е твой, не си ми майка! - Прав си, не съм.
Ако бях, щях да ти кажа да пораснеш.
На хората им разбиват сърцата всеки ден.
На всеки се случва.
Постоянно.
Но повечето младежи нямат пари да наемат някой да намери крадлата.
Тя ми открадна пари.
Не я търсиш заради това, а искаш да я видиш. Нали?
Можеш да лъжеш себе си, но не и мен.
Извинявай, беше грубо.
- Мислиш, че съм мухльо. - Не. Не мисля, че си мухльо.
Мисля, че...
Мисля, че си човек.
Всички сме хора.
Правим каквото можем.
Ще кажа да спрат да я търсят.
Браво, миличък. Знам, че е трудно.
Апартаментът още не е обявен. Първи ще го видите.
Чудесно.
Кварталът е хубав. Има много млади хора.
Том има книжарница на ул. "Томпсън".
- Идеално място. - Доведете я в апартамента.
- Скъпи, какво става? - Добре, благодаря.
Намерили са я.
Нали им каза да спрат да я търсят?
Казах им, но проучили една последна следа и я намерили.
- Къде е? - Водят я в апартамента.
Искам да говоря с нея. Тръгвам.
Съжалявам, ще направим огледа друг път. Благодаря ви.
В стаята за гости.
Живееше в мотел до магистралата в Бронкс.
Пристрастена е към хероина. По-зле е, отколкото последно си я видял.
Чакай малко.
Дадохме й успокоително, но тя ще има бурни симптоми на абстиненция.
- Може ли да говоря с нея? - Отивам с теб.
Не, няма нужда.
Тя каза ли нещо друго?
Открихте ли нещо?
Още не.
- Добре ли си, миличък? - Да.
Добре съм.
Странно е. Тя е, но не е на себе си.
- Каза ли ти нещо? - Да, ти беше прав.
Не е работела сама. Някакъв тип й е бил съучастник.
Научил я е на всичко, обучил я е. Той е планирал всичко.
Каза, че той има някаква връзка с нас.
Каква връзка?
Знаел всичко за мен. Тя каза, че изглеждало лично.
Тя описа ли го?
- Изобщо каза ли как изглежда той? - Не, но той измамил и нея.
Нищо не й оставил.
Казах й да остане тук.
Не може да остане тук.
Тя е зле и трябва да се изчисти.
- Съжалява за постъпката. - Не вярвай на наркоманка.
- Прави всичко за пари. - Да.
- Само не тук. - Не, остава тук.
Ще се погрижа за нея. Ще наема лекари, сестри.
- Искам го. - Г-н Брадок, вразуми го.
Трябва ми помощта ти.
Мога да поставя охрана пред стаята. Тя ще бъде под надзор.
Не това ме притеснява. Недей така.
- Готов ли си да видиш истинското й лице? - Нямам търпение да го видя.
Щом ще е тук, искам да говоря с нея.
- Чакай. Трябва й почивка. - Не, искам.
Сандра?
Аз съм Маделин.
Бях омъжена за бащата на Том. Доведената му майка съм.
Да го духаш, лъжкиньо.
Да, знам коя си, Маделин.
Макс ми разказа цялата схема.
Натопила си го пред ченгетата, а после си го молила да се върне.
Старецът умирал и щял да остави цяло състояние,
а ние трябваше само
да дискредитираме сина, за да може вдовицата да наследи всичко.
Какво искаш?
Искам да си призная всичко
и да ми олекне на съвестта.
Направи ми услуга и доведи Том.
Колко?
Не искам парите ти.
Не искаш?
С Макс трябваше да се срещнем на станция "Пен", чаках го три дни.
Помислих, че нещо му се е случило. Колко наивно от моя страна.
Можеш ли да повярваш?
Той ме заряза.
Какво да направя за теб?
Искам Макс.
Искам да го видя.
Да го погледна в очите, за да види какво ми стори.
Искам да видя Макс.
Скъпа, не знам къде е той.
Намери го.
Или ще кажа на всички в другата стая коя си наистина.
Тя може да остане.
Обаждането се пренасочва към система за гласови съобщения.
Когато сте готови, затворете или натиснете едно за повече опции.
Имам проблем.
Намерили момичето ти да се друса край магистралата в Бронкс.
Сега тя е в апартамента ми и не спира да пита за теб.
Здраво си я прецакал, нали?
Не е трябвало да си толкова лош.
Какво, по дяволите, си й казал?
Обади ми се.
Къде е той? Къде е?
Намерихте ли го?
Когато сте готови, затворете или натиснете едно за повече опции.
Макс, пак съм аз. Ще ми се обадиш ли?
Макс ми разказа цялата схема. Знам коя си.
Моля те, обади се. Трябваш ми.
Искам Макс.
Искам да видя Макс.
Обади ми се, Макс.
Ще кажа на всички в другата стая коя си.
ОБАДИ МИ СЕ.
Върнах се, както поиска.
Том получи нервен срив. Взех парите си, вече не участвам.
Да, но...
Просто...
Мисля, че...
Искам да се върнеш.
Искаш ме?
Да.
Искаш ме, за да оправя това.
Да.
- Остави тази. - Знам. Ти печелиш.
Не разбирам защо имаш толкова въпроси.
Мамиш ли ме?
Здрасти. Как е пациентката?
- По-добре съм, благодаря. - Снощи беше тежко.
- Но най-лошото май мина. - Това е добре.
Изглеждаш по-добре. Излизам на разходка. Искаш ли с мен?
- Не, тя не е напълно добре. - Чистият въздух ще й подейства добре.
- Не знам. - Не.
- Ще изляза. - Взех ти връхна дреха.
Бързо стана. Къде беше той?
Сама ще го попиташ.
Имаме уговорка, нали? Като го видиш, изчезваш от живота ми.
- Не искам нищо от теб. - Чудесно.
Как го правиш?
С практика.
Къде отиваме?
Тук е добре.
Ти ме заряза!
Чаках те дни наред! Ти ме изостави!
Как можа!
Изхвърли ме като боклук.
Боже, моля те. Свърши ли?
Използвал те е. Така правим.
Сега въпросът е как да ти се реваншираме.
Искам да ми се извини.
Не може, защото не съжалява.
Изпитваше ли нещо към мен?
Не, нищо.
Какво става?
По дяволите.
Какво ти казах?
Тя е използвала тези двамата, за да ти отмъкне наследството.
Няма ли да кажеш нещо?
Наследството е на Том.
Ще му го върнеш. Парите са си негови.
Ако парите бяха на Том, щяха да са у него.
Но са мои. И знаеш ли какво ще направя с моите пари?
Ще взема един милиард долара и ще ги насоча към теб.
Тристайният ти апартамент в Скарсдейл или Лойд Харбър - заминава.
Мерцедесът ти и парите за колежа на децата ти - също.
Като приключа с теб, няма да имаш нищо.
Интересуваш се само от пари, нали? Всички се вълнувате само от пари.
Нали, Сандра?
Кажи нещо. Отговори ми!
Том, недей.
Лъжеш ме от първата ни среща.
- Том... - Остави оръжието.
Взе всичко.
- Съжалявам. - Ти си лъжкиня.
Том, остави оръжието.
- Остави го. - Хвърли го.
Онова, което ти казах, е истина.
Права си, не си ти виновна.
- Том, не! Какво правиш? - Недей, не.
Ти ни съсипа живота.
Виж какво ми причини. Виж какво причини на баща ми!
Грижех се за баща ти, поддържах го жив.
- Глупости! - Том, не го прави.
Просто замълчи.
Том, хвърли оръжието.
Моля те, хвърли го.
Том, не.
Не!
- Назад. - Хвърли оръжието.
Назад.
- Хвърли оръжието, Маделин? - Искаш да ме убиеш?
- Назад, Том. - Искаш да ме застреляш?
- Том! - Давай.
О, не.
Том?
Стой буден.
Том.
Какво стана?
Боже мой.
Ти го уби.
Не съм. Той се гръмна сам. Видяхте.
- Викай полиция. - Сега.
- Не! - Той се самоуби.
Какво? Кой си пък ти? Млъквай, ти си съучастник.
- Обаждам се да съобщя за стрелба. - Не бях аз.
- Не го убих. - Да, имаше изстрел.
Млад мъж е прострелян в гърдите. Не знам.
Момчето е мъртво. Това е трагедия.
- Но аз не... - Не е тя, той се гръмна.
Мога да поправя нещата.
- Мога да поправя нещата. - Какво?
Ще върна парите.
- Ще ги дам на фондацията. - Какви ги дрънкаш?
- Ей така ще ги дадеш? - Да.
Не ми се ходи в затвора за нещо, което не съм направила.
Полицията идва.
Предадеш ли ни на полицията, парите остават при мен.
- Помисли за парите. - Ах ти!
Те ще ги върнат!
Моля те! Умолявам те. Не ми се ходи в затвора!
Каква бъркотия.
Маделин Хобс на първа линия. Спешно е.
Извинете за момент.
Маделин. Ало?
Всичко наред ли е?
Искам да прехвърля парите си на фондацията "Ричард Хобс".
Желанието на Ричард беше ти да наследиш парите му.
Искам да са във фондацията още днес.
Трябва да го направиш, Дейвид, час по-скоро.
Маделин, под принуда ли си?
Не.
Можеш да ми кажеш, ако е станало нещо.
Следващият полет е за Оклахома Сити.
Имаме 40 минути. Не спирайте.
Маделин? Говори ли с Том за това?
Ти си ми адвокат, нали?
Да, разбира се.
МАДЕЛИН ХОБС
Искам да прехвърлиш парите.
Всичките.
Ще подготвим документите.
Да изглежда като обир.
- Спокойна си за човек, загубил много пари. - Професионалистка съм.
Ти се прости с милиарди долари.
- Така ли стана? - Даде ли ги?
Не знам. Дадох ли ги? Прехвърлих ги на фондацията.
Тя се управлява от Том.
Управляваше от Том.
Мъртъв е.
Парите се контролират от попечителя. Познай кой е той.
Още говорите за пари.
Да, така е.
Том е мъртъв.
Ние го убихме.
Убихме го.
- Успокой се. - Ще повърна.
Трябва да се отървем от нея.
Не можем. Тя е свидетел, знае твърде много.
Какво има? Да не ти влезе под кожата?
Не.
- Спокойно, случва се. - Не изпитвам нищо към нея.
Можеш да правиш каквото искаш. Не ми пука.
- Не изпитвам нищо към нея. - Добре.
Желаете ли вода?
Благодаря.
- Това не е кръв. - Какво?
Виж колко лесно пада.
- Не е кръв. - Дай да видя.
Ако не е кръв, какво е?
Ти ми кажи.
- Какво? - Ти ли стоиш зад това?
- Зад кое? - Ти ме накара да прехвърля парите.
- Няма такова нещо. - Не, Том е жив. Ти ме прецака.
- Какво говориш? - Изигра ме.
- Ще те убия! - Нищо общо нямам.
Сандра.
Сандра?
САНДИ
- Весела Коледа, Макс. - Весела Коледа, Сандра.
Санди. Всички ме наричат Санди.
Ще караме хората да вярват, че си друг човек.
Когато приключа с теб, ще е убедително.
- И ако остана? - Работиш за мен.
- Това истинско ли е? - Истинско е.
Как да съм сигурна?
- Харесвам те. - И аз те харесвам.
Брат ми иска пари.
- Джейсън, тихо. - Изслушай ме.
Живея с баща ми и новата му жена. Разочарован е от мен.
Няма защо да е.
Обичам те.
Не можеш да преметнеш честен човек. Никога не съжалявай мишената.
Макс ми разказа цялата схема.
Старецът умирал и щял да остави цяло състояние.
Трябваше само да дискредитираме сина, за да може вдовицата да наследи всичко.
МИЛИАРДЕРЪТ РИЧАРД ХОБС МЪРТЪВ НА 75 Г.
Искам да си призная.
Да призная всичко.
Съжалявам за всичко това.
Как си, Типси?
Ричард е мъртъв и Маделин наследи парите му.
Деянието е изисквало подготовка. Не виждам как може да е успяла сама.
Имала е помагачи.
Има един бял мъж на име Голди. Наричаме го така заради червената коса.
Беше прав.
Имала е съучастник.
Той я е научил на всичко. Планирал е цялата работа.
Не. Дай пак.
И нея е измамил. Нищо не й е оставил.
Как го правиш?
С практика.
Извинете, имам въпрос.
Къде, по дяволите, са ми парите? Вижте се. - Ето го и него.
- Като ченгета под прикритие сте. - Как си?
- Здрасти. - Ето парите.
Супер, не е зле, Санди. Макс добре те е обучил.
Последен шанс. Някой като теб би ми свършил работа.
Съжалявам, Голди, бях дотук.
- Чувал съм го и преди. - Бях дотук.
Тръгваме.
- Чао. Всичко хубаво. - Ще инвестирам.
Чао, Санди.
Имаш много пари, Том. Дано да правиш добрини с тях.
Обещавам.
- Благодаря. - Благодариш ми? Взех ти всичко.
И го върна.
Има страхотен японски ресторант на улица "Мот".
Ако си свободен, черпя вечеря.
Необвързан съм.
И това ме устройва.
Превод на субтитрите Катина Николова