Byl to tichý muž
V minulosti to bylo jednodušší.
Muž věděl, jaké je to být mužem.
Postavil jste se za věci, které byly špatné.
Měl jste právo to udělat.
Čekalo se, že to uděláte.
Tak jak jste žil,
příprava, kterou jste si prošel,
vás připravila na nevyhnutelné konfrontace,
které můžou skončit vyčleněním,
nebo dokonce smrtí.
Pak se něco stalo.
Překročili jsme zákony slušnosti.
Právníci se stali našimi pastýři.
A čemu bylo docela jednoduše rozumět,
se stává propletené v byrokracii toho,
čemu říkáme být civilizovaný.
Muž se už nemůže postavit
špatnostem, které jsou kolem něj.
Musí projít skrz soudy a právníky
plahočit se skrz štosy papírů.
Žena požaduje rovnoprávnost a dostane ji.
Ne tím, že si vezme vše, co měl muž,
ale tím, že je muž přiškrcen
v právní formě.
Je mi jedno, co říkáte.
To není pokrok.
Není to evoluce.
Je to nemoc a je třeba někoho,
kdo rozumí tomu, co je v sázce.
Někoho, kdo se dokáže postavit jako pravý muž
a zasáhnout proti bezpráví
a nepoctivosti na světě.
Dnes.
Teď hned.
Před obědem.
První pro kancelářského maskota.
Druhá pro slečnu Sympatickou.
Třetí pro "Raní ptáče, dál doskáče."
Čtvrtá pro vlezdoprdelku.
Pátá pro nevděčnou sketu.
A poslední, ale ne nejvýznamnější,
Šestka...
Prostě to udělej.
Zvládneš to.
Udělej to.
* Maconeli *
Shelby chce tohle do pátku, dobře?
A ujisti se, že tam tentokrát nebude nic scházet.
Pátek, Maconeli.
Ať to je.
Vše je o načasování.
Bez toho nemá nic cenu.
Můj čas příjde.
Bobe?
Rodina bratra mého manžela
příští týden přijede do města
a tak nějak by mě zajímalo,
jestli je tu nějaká možnost, že byste si uklidil dvorek?
Uvidím, co se dá dělat.
Bylo by to skvělé. Děkuji.
- Můžeš se zeptat, proč jsem udělal, to co jsem udělal -
Zase jsi vycouval, že jo?
Nevycouval jsem.
Jen jsem myslel, že není vhodné načasování.
Jasně. Jo. Jo.
Znovu načasování.
Hele, kamaráde, myslím, že jsem to už musel někdy slyšet.
Měl bys být šťastný, že jsem to dnes neudělal.
Protože kdybych to udělal, kdo by tu teď byl, aby tě nakrmil?
Hele, kdo se zajímá o jídlo,
dokud ty zatracení bestardi neumřou, ne?
Co? Umřou.
Srát na ně.
Správně. Hej. Hej. Hej. Hej. Hej.
Hej. Hej, to je moje.
Jaký je přesně
váš strach z kuřat?
No, strach pramení
z přicházející epidemie
ptačí chřipky a nemocí.
A potom-- Puf! Chci říct, všichni můžeme umřít.
No, to je tak trochu přehnané.
"145100YT765."
"59871239HX."
Zkontrolováno.
Jak jde přepočítávání?
Říkal jste pátek. To je zítra.
Zítra ráno. Rád bych to viděl předem.
Proč? Nebyl byste schopný říct, jestli jsem něco přehlédl.
Hele, nebudu si tím s tebou procházet znovu.
No tak Harpere, chci dostat stůl s výhledem.
Už jsem jeden rezervoval.
Bezva. Hele, co je tohle?
Hej, to je moje. Polož to.
No tak. Co to má dělat?
Vrať to. Polož to.
- Možná to působí na jeho mozek. - Vrať to.
Vrať to. To je moje!
- Co dělá ten čudlík? - Vyhodí do vzduchu celý svět!
Vrať to. Vrať to.
Nech to být.
- Fajn, vem si svou hloupou hračku. - Hej.
Chci ten seznam do pěti odpoledne.
Vzdám ti všechnu čest.
Hej, domorodče.
Doufám, že jste jí taky nezlomil srdce.
09871239847.
Ověřeno.
- Koukal jste mi do výstřihu? - Promiňte.
Jo, omlouváte se. Omlouváte, že jste byl spatřen.
Myslel jsem, že jste někdo jiný.
Ale, takže nejsem jediná, kterou obtěžujete.
Já neobtěžuji--
Musím to odevzdat.
Jestli vás znovu přistihnu, jak ne mě takhle koukáte,
vezmu to na vedení.
Víte, mají směrnice k ochraně žen
před muži jako jste vy!
Pane Harpere?
Maconeli!
Máš takové štěstí, že jsi nešel domů.
Nešel jsem domů.
Tak kde jsi byl?
Říkal jsem vám, že jsem ten seznam chtěl do pěti.
Proto jsem ho nesl k vám do kanceláře,
ale vy jste tam nebyl.
Samozřejmě, že jsem tam nebyl.
Byl jsem tady a hledal tě.
Myslel jsem, že jste chtěl, abych vám to donesl.
Tys myslel.
Tys myslel?
Dej mi to.
Ty si to nesecvaknul?
Použil jsem sponku.
No, to bylo opravdu chytré, že?
Harpere. Shelby tě chce v zasedačce.
Dobře.
Secvakni to dohromady
a čekej ve své kóji, dokud se nevrátím.
Ještě jsme s tím neskončili.
Příjde čas,
kdy nemocní a slabí
musí být obětováni
ve prospěch záchrany davu.
Jedna pro maskota.
Druhá pro slečnu Sympatickou.
Třetí pro "raní ptáče dál doskáče."
Čtvrtá pro vlezdoprdelku.
Pátá pro nevděčnou sketu.
A poslední, ale ne nejvýznamnější,
Šestá...
Udělej to.
Sakra.
- Maconeli!
Řekl jsem tomu trubcovi, aby neodcházel.
Hele, viděl jste někdo Marconela?
Colemane?
Maconeli.
Ralfe, podívej co jsi udělal.
Jo.
Jaký je to pocit?
Uspokojující.
Kriste Colemane?
- Sakra. - Sakra.
Myslím, že to je znamení, abys odešel.
Nezabiješ tolik lidí
a jednoduše si neodkráčíš.
Žádný proces.
Můj Bože, to je Vanessa.
Vanessa?
Myslel jsem, že to byla ta kurva Paula.
Je to běžná chyba.
Měl jsem rád Vanessu.
Měla hezký úsměv.
Skvělý úsměv.
Dokázala jím rozzářit místnost.
Je naživu. Vanessa stále žije.
Hej. Hej. Co to děláš?
- Myslel jsem, že si ji měl rád. - Proto ji chci ušetřit toho utrpení.
Jak víš, že trpí?
Věř mi, takhle je to lepší.
Počkej. Nepotřebuješ tu poslední kulku pro sebe?
Neříkej mi, jak to mám dělat, Marconeli.
Jenom proto, že jsi stejná nula jako já,
jsem tě zatím nezastřelil.
Promiň, ale tak jak sdílíme
stejné pocity ohledně těhle lidí,
tak já nejsem ani z poloviny nula jako ty.
Fakt ne?
Tak mi řekni, jak bys nazval chlapa,
který je natolik hloupý, aby naštval maniaka
s nabitou zbraní?
Nazval bych ho maniak...
s jeho vlastní nabitou zbraní.
Ha.
To byla šestá.
Vanesso.
Je to dobré.
Zvládneš to.
Ukaž mi ten tvůj úsměv.
No tak.
No tak, zvládneš to.
Vidíš to.
Opravdu to prozářilo místnost.
Je to dobré.
Jsou na cestě. Jsou na cestě.
Je to dobré.
Dobré.
Pět lidí, co bylo zabito byli všichni zaměstnanci
Advanced Dynamic Devices,
ale není jasné, jestli byli vybráni záměrně,
nebo byli jen ve špatný čas na špatném místě.
Jelikož střelec Ralf Coleman,
zemřel na místě činu, možná se to nikdy nedovíme.
Jessica Lightová se hlásí ze střelcova bydliště v Crestview.
- Jessico? - Zdravím, jmenuji se Jessica Lightová.
Jsem zde v typický den
na typické předměstské čtvrti.
Poslouchajíc stejně typickou otázku
po takovéhle tragické události.
Jak se to mohlo stát?
Takže řekněte mi,
jaký byl Ralf Coleman?
Vždycky vypadal jako milý chlap.
Jo, dost byl uzavřený do sebe.
Byl to tak tichý muž.
Tragédie jako tahle událost,
o které se tu bavíme mohla být ještě horší,
kdyby nebylo akce jednoho muže,
muže, který se očividně nebál
postavit krutému světu
a říct,
"Ne, už to dál nesnesu."
Načasování zase nebylo dobré, co?
Pro tvoji informaci,
dneska jsem zmačkl spoušť.
Nekecej.
Tak co tady děláš...
živý?
Dlouhý příběh.
Dobře, kam to sakra jdeme?
- Mluv na mě. - Někdy jindy.
No, alespoň nám řekni,
jestli ti zasraní bastardi
jsou mrtví.
Ti zasraní bastardi jsou mrtví.
Dobře.
Tak kdy odjíždíte na Fiji?
No není to-- Příští měsíc máme dva týdny.
- Skvělé. - Jo.
Jak vaše žena--
Jo, máme najmutou chůvu, takže, chci říct...
Dobrý večer, pane Maconeli. Jmenuji se Derrick Miles.
Zajímalo by mě, jestli bych se vás mohl zeptat na pár otázek, ohledně toho, co se stalo v IDT.
-Jsem od Heraldů. -Jak jste získal mé jméno?
- Říkali, že nikomu nedají mé jméno. - Jděte pane Maconeli,
nemůžete držet věc jako tohle pod pokličkou.
Upřímně jste něco jako Bůh hrdina.
- Jen jsem zabil jednoho muže. - Jo, ale zabil jste správného muže.
Heleďte, myslíte, že bychom mohli pokračovat v rozhovoru uvnitř?
Ne.
Prosím, udělal byste si to sám sobě mnohem jednoduší,
když byste řekl váš příběh jedné osobě.
Říká se tobu exkluzivita.
Nepůjdete do mého domu.
Prosím, pane Maconeli, Pusťte mě dovnitř před těmi supy,
-obrátí vám život naruby. -Ne!
Pane Maconeli, prosím pane!
Jděte pryč!
Jsme ze zpráv Kanálu 5...
Pane Maconeli!
Vítej do našeho světa Bobe.
A jsme zpět
s Ernestem Williamsem,
chovatelem kuřat--
Ernesto.
Ernesto. Ernesto Williams.
Dobře a mohu vám říkat chovatel kuřat?
Oh...
Oh, rybo.
Tady nám uteklo našich 15 minut slávy.
Bobe?
Ahoj.
Víte, jak jsem vám říkala, že má přijet společnost?
Můj trávník vás zase otravuje?
Ne, ne, ne, ne, ne.
Vlastně by mě zajímalo,
když tenhle víkend
máme malé vánoční grilování,
tak byste se třeba rád stavil.
Bylo by hezké poznat našeho nového souseda.
Bydlím tady pět let.
Jéje, ten čas letí.
- Tady je. - Tady je chlapák.
- Náš šampión.
- Dobrá práce, Bobe.
- Dobře Maconeli.
- Hele, tady je! - Hej, Bobe.
Ne, pane Maconeli.
Tady už nepracujete.
Pojďte.
Byl jsem propuštěn?
Ne. Pojďte.
Kam jdeme?
Až nahoru.
Víte, myslím si, že je skvělé, co jste udělal.
Teď si maniaci dvakrát rozmyslí, než se pomátnou.
Čeká na vás, pane Maconeli.
Tady těmi dveřmi.
Můžete rovnou dovnitř, pane Maconeli.
Přímo těmito dveřmi.
Tady je. Pojďte dovnitř Bobe.
Jsem tak rád, že vás konečně poznávám.
Mohu-- Mohu vám něco nabídnout?
Něco k pití? Pepsi nebo něco?
Bobe, tohle je Maurice Gregory.
Přijal jsem Maurice, aby pomohl zaměstnancům
dostat se ze svých starostí
během léčebného procesu.
Maurice je dobrý člověk a nadaný psychiatr.
- Psychiatr? - Smuteční poradce.
Tady, posaďte se.
Vemte si mé křeslo.
Sedněte si, sedněte si.
Mnoho lidí o vás mluví jen v dobrém.
Ano, omlouvám se, chtěl jsem--
Hej, hej, hej, hej. Nemusíte se omlouvat.
Ne, jsem si jist, že to pro vás muselo být celkem zdrcující.
To bylo.
Ale musíte pochopit,
že jen velmi málo jedinců,
udrží nervy na uzdě
a nasledně jedná
tváří v tvář jisté smrti.
Jsem veterán.
Mám své zářezy, to mi věřte.
Ale věděl jsem, kdo byli mí nepřátelé.
Věděl jsem, do čeho jdu, když jsem tam šel.
Ty dny...
to mohlo přijít odkudkoliv...
kdykoliv...
od kohokoliv.
To je pravda.
Odpusťte mi moji morbidní zvědavost,
ale viděl jste, co se dělo?
Viděl jsem...
padat na zem těla.
Ježiš.
Jak jste zařídil, že vás nestřelil?
No, já byl...
Byl jsem-- upadla mi sponka,
takže já už jsem byl na podlaze.
Můj Bože.
Umíš si to představit? Sponka mu zachránila život.
Ale potom jste viděl umírat své spolupracovníky přímo před očima.
Musel jste se cítit hrozně.
To bylo opravdu hloupé to říkat.
Samozřejmě, že jste se cítil hrozně.
Co jsem si myslel? Jak jinak byste se měl cítit?
Ale potom jste se dal dohromady.
Správně?
A vy, no...
A...
A jsme tady.
Dobře, dost tohohle depresivného rozhovoru.
Jsem si jist, že vy a Maurice
tuhle noční můru později vyženete.
Teď bych chtěl, abyste šel se mnou. No tak.
Bobe, pojďte.
Jsem hrdý na svůj poznávací potenciál
a tragédie, jako byla tahle událost,
mi otevřela oči na opravdový talent,
kterým se plýtvalo přímo pod mým nosem.
-Jsem rád, že jsem vás poznal. -Mě?
A neříkejte mi, že jste spokojený
s vaší současnou pozicí.
- Jo. - Já vím, já vím.
Cítíte se promarněný, jedinečný,
jako byste měl dobré nápady,
ale nikdo neposlouchá, že?
No tak, buďte ke mě upřímný.
Byla to dlouhá doba, co se mě někdo zeptal, co si myslím.
Jo, těm dnům je konec,
protože od teď chci vědět,
co si Bob Maconel myslí každý den.
Vítejte do nového výzkumného týmu.
Tak mi řekněte Bobe,
co si myslíte právě teď?
Myslím na to, že jsem žádal o okno roky
a říkali, že nemají žádné volné.
Jo, no, několik se jich minulý týden uvolnilo.
Správně.
Tohle je kancelář jedné z obětí.
Mé osobní asistentky. Vanessy Parksové?
Vanessa zemřela?
Ne, ne.
Ale nechce se vrátit zpátky.
Znal jste ji?
Jen její úsměv.
Jo, mohla s ním rozzářit celou místnost.
Byl jste ji navštívit u svatého Michaela?
Ne.
Ne?
Bobe.
- Musíte jí jít navštívit. - Proč?
Proč? Protože jste ji zachránil život.
Bože chlape, ta žena je nejspíš zoufalá, aby vám mohla poděkovat.
Ani nezná moje jméno.
Poslouchejte Bobe.
Říkám vám.
Jděte ji dnes navštívit.
Během pracovní doby?
Myslete na to jako na svůj první úkol...
jako Více prezident tvůrčího myšlení.
Budete mě platit za myšlení?
Je to bláznivý svět.
Oh, oh, oh, Bobe.
Když, uh-- Když půjdete za Vanessou,
chci abyste tohle vzal s sebou
a osobně jí to předal.
Jsou to jen nějaké papíry k výpovědi.
Oh, počkejte Bobe.
Proč si nevezmete své firemní auto?
Kriste Všemohoucí, to je Maconel.
Ty chytráku, po celé ty roky hraješ mrtvého.
Očividně mě zmátl.
Slyšel jsem, že jsi zpátky, ale neviděl jsem tě ve své díře.
Teď jsem nahoře.
A oprávněně.
Správně a teď velká otázka.
Kolikrát
si to napumpoval do prdele Colemanovi, co?
No tak Bobe. Kolikrát?
Dvakrát, třikrát? Pětkrát.
Pětkrát!
Zaplať, břídile.
Hele, naposled, co jsem pochyboval o schopnostech tohodle chlapa.
Oh, Bobe.
Měl by ses přidat k naší golfové čtyřce.
Mohli bychom použít někoho s tvým zabijáckým instinktem
- na zakončování. - Oh, chlape.
Cooperovy chlapy by byli mimo, kdybysme ho vytasili.
Jo.
Hele, dneska večer veselá hodinka.
U Barneyho.
Je to jen přes ulici.
Zbav se kufříku Bobe. Teď seš vedoucí.
Chtěl bych navštívit Vanessu Parksovou.
Ubohá dívka.
Vaše jméno?
Bob Maconel.
Bob Maconel?
- Ten Bob Maconel? - Jo.
Zlato, měl byste se nebát mluvit.
Manžel si myslí, že byste měl jít za starostou.
Hej Thelmo! Thelmo, ber mi telefony.
Musím zavést Boba Maconela na návštěvu k Vanesse.
Tak rádi vás vidíme. Je úžasné, co jste--
Tudy-- Je úžasné, co jste udělal.
Vaše fotka nám visí v jídelně.
A samozřejmě všichni chtějí, abyste jí podepsal.
Jak je jí?
Neslyšel jste to?
Jen to, že se nevrací do práce.
Kulka byla v páteři.
Po opadnutí otoku a vyjmutí kulky,
nervy se znovu nespojily k sobě.
- Co to říkáte? - Ona je--
ochrnutá.
Jak moc? Jen nohy?
Vanesso?
Máš návštěvu.
Ne, ne.
Zlato, to je Bob Maconel.
Domorodec.
Budu venku.
Takže vy jste ten muž, co mě zachránil.
Asi jo.
Tak dlouho jsem čekala, abych se s vámi setkala.
Můžete sem jít?
Blíž.
Zkurvysyne!
Byla jsem bohyně.
Teď se na mě podívej! Nemůžu se hýbat!
Nemůžu tancovat!
Očividně ani nemůžu šukat, co?
Měl jsi Colemana nechat dokončit práci!
Měl jsi ho nechat zabít mě!
Sráči!
Měla jsem umřít!
Měl jsi ho nechat zabít mě!
Kurva!
Nesnášim tě!
Hej, Maconeli.
Právě v čas. Jdeme k Barneymu.
No tak. Zaparkuj v parku a pohni kostrou.
-Je to veselá hodinka. -Nechci být veselý.
Nesmysl. Všichni chtějí být veselí.
Musím si píchnout svoji kartu.
Copak jsi blázen? Vedoucí nemají píchačky.
-Dělej. -Nepiju.
- Skvělé. Zbyde víc pro druhé! - Jasně.
Nepije, kulový.
1, 2, 3, 4, 5.
Oh.
Bude šestý.
Bobe...
Musím připustit...
že tehdy...
jsem se skoro posral,
když jsem viděl Colemana namířit bouchačku na mě.
Zní to ohraně, celý můj život mi proběhl před očima
a nemůžu říct, že jsem na něj moc hrdý.
Ale ty-- Bože.
Ty.
Stojíš tam naprosto chladný...
pozoruješ jak jednoho po druhém střílí.
To je úžasný.
Kurva úžasný.
Jo, ale je tu--
Je tu jedna otázka, která mi vrtá hlavou.
Když si měl zbraň,
proč jsi čekal, dokud nepřestane střílet, abys ji použil?
Hele, zapomeň na to.
Víš, důležitá věc je,
že mi ten den neustřelil prdel
a vím, že bych za to nejspíš měl poděkovat tobě.
Sem s další.
Ugh, šestou ne.
Oh, sakra. Támhle je.
Šťoural mysli.
Musím jít domů.
Hej, hej, hej, hej.
Bobe. V pohodě?
Chlape, je v prdeli!
Někdo by ho měl odvézt domu.
No, já jedu opačným směrem.
Já ho vezmu domů.
Doufám, že sis nebral
vážně, co jsem minulý týden říkala.
Chci říct, dívka se musí bránit
před zakotvením s nulou.
Víš,
s člověkem bez budoucnosti,
bez koulí.
To ty nejsi, Bobe.
Každý ví, že máš skvělou budoucnost.
A k těm koulím...
se můžeš ukázat.
Máš jich tu pěkně velký pár.
Byla bych víc než poctěna,
kdyby ses znovu podíval do výstřihu mé blůzy.
Vlastně....
Ne!
Kurva!
Kurva, kurva, kurva, kurva!
Hej, pěkný kozy.
Naser si hovado! Kurva!
Ahoj.
Haló? Hej, Sračko.
Vstávej.
Vzbuď se!
Kriste Všemohoucí.
Pán žije.
Mohl bys nás nakrmit, než umřeme?
Radši by sis měl pospíšit,
Stripes se už po třetí otáčí.
Viděl jsi tu dámu, co mě sem přivedla?
Takhle to nefunguje Bobe.
Tys ji neviděl, my ji neviděli. Pamatuješ?
Ačkoliv pěkný prsa.
Bobe.
Tady jsi.
Můj nejlepší chlastací kámoš.
Takže Bobe,
bylo to žhavý, co?
Byla všechno, co si myslí, že je?
Upřímně nemůžu říct.
Fajn, džentlmen.
Dobře. Musíme na tom zapracovat.
- Viděl jsi ji? - Ne.
Ještě ne, ale...
viděl jsem pana Shelbyho. Hledal tě,
nějaký důležitý úkol,
o který ses měl postarat?
Ano.
Musím jít.
Ahoj Bobe.
Bobe?
Musím vidět Vanessu Parksovou.
-Oh, ubohá dívka, jste příbuzný? -Ne.
Dobře, jen příbuzní mají dovolené návštěvy mimo návštěvní hodiny.
Jsem Bob Maconel.
Nemůžu uvěřit, že jste tady--
Vím, že jsem ji předtím rozrušil--
-Snažila jsem se s vámi spojit. -Cože?
Vanessa. Chtěla vás znovu vidět.
Dr. Steven Chang do srdeční laboratoře,
Dr. Steven Chang...
Ahoj.
Můžeš zavřít dveře, prosím?
Koukám, že si pospíšíla.
Vlastně jsem za tebou přišel já.
Tohle jsem ti měl dát včera.
Je to od pana Shelbyho.
Jsem si jist, že to chtěl doručit sám,
ale byl opravdu zaneprázdněn se vším, co se stalo.
Jasně.
Můžu to otevřít a přečíst ti to.
Ne.
Dobře, kam chceš, abych ti to položil?
Co třeba jemu do prdele?
Dobře.
Omlouvám se, já--
Nechtěla jsem na tebe vyjet.
-To je v pořádku. -Ne, není.
Chci se omluvit za to, jak jsem s tebou zacházela.
Bylo naprosto nefér vinit tě za můj...
zdravotní stav.
Riskoval jsi život, abys mě zachránil.
Neměl jsi tušení, že skončím takhle.
Třeba bys jednal jinak,
kdybys věděl, že nikdy nebudu schopna znovu použít části těla,
nebo že budu po zbytek života závislá na pomoci od lidí,
aby mě nakrmili, oblékli...
a přebalili.
Myslíš, že bys to udělal?
Udělal co?
Jednal jinak.
Ano.
Věděla jsem to, věděla jsem, že máš soucit.
Proto jsi jediný, po kom mohu žádat tuhle laskavost.
Chci, abys dokončil to, co Coleman začal.
Bobe,
nechci takhle žít.
Nemůžu takhle žít.
Má duše každý den milionkrát zemře.
Jestli se mnou jen trochu soucítíš,
pomůžeš mi z toho.
Prosím.
Nemůžu už takhle dál.
Žádáš mě, abych ukončil tvůj život?
Můj život už skončil.
Byla jsem propuštěna
do domácí péče. Ve středu v pět.
Jestli tě neuvidím, já-- pochopím to.
- Měl bych dokončit, co Coleman začal?-
-Tady jste. -Pane Shelby.
Sedněte, sedněte, sedněte.
Splnil jste svůj úkol?
Osobně jsem jí to doručil.
Výtečné.
Říkala něco, když jste jí řekl, že je to ode mě?
Ne.
Otevřela to?
Vanessa je na vozíku.
Je kompletně ochrnutá.
Já vím, já vím. Omlouvám se.
Jen mám problém to přijmout.
Neměl jsem tušení, že její ztráta
ovlivní společnost tak, jak ji ovlivnila.
Dělala víc, než jen obveselování tohodle mista.
Dělala malé věci, které nikdo jiný dělat nebude.
Cítím se tak trochu bez ní ztracený.
No, kdybyste...
potřeboval jakoukoliv pomoc při zaplňování mezer, mohu se pokusit.
Nevadilo by vám to?
Mohlo by mi to pomoct s mým myšlením.
Dobrá tedy.
Tak byste se mohl postarat o tohle, co?
To je nejnovější pokus mé ženy na vydání.
Potřebujeme do zítřka padesát kopií, abychom je odeslali.
A až s tím budete hotový,
mohl byste vyzvednout u Armina tyhle obleky?
Oni, um...
zavírají ve tři.
Bobe, Bobe.
Kdy za mnou příjdete?
Tohle musím okopírovat.
-Mohu vám pomoct? -Zvládnu to.
Hele, dělal jste s tím někdy?
Kopírka je kopírka.
Ha, koukněte,
vím, že jste "velký hrdina", zastřelil jste padoucha a tak,
ale zacházet s 349-kou není tak lehké jako zamířit a zmáčknout spoušť,
víte o čem mluvím, Bobe?
Musejí být perfektní,
jsou přímo pro Pana Shelbyho.
Budu jemný.
Slyšela jsem, že mě hledáš.
Oh.
Hezká noc, co?
-Co se stalo? -Nepamatuješ se?
No, já...
Teď vím, proč jsi tak tichý muž.
Proč?
Protože nemáš moc o čem mluvit...
tam dole.
Neboj se zlato.
Bude to naše malé tajemství.
Měla jsi to být ty.
Vanessa Parksová je ochrnutá, protože vypadá jako ty.
Co?
Coleman udělal chybu.
Dobře.
Právě jsi urazil Paulu Metzlerovou.
Fakt seš magor.
Neví, jaké měla štěstí.
F.B.I. teď říká,
že sabotáž byla spůsobena tím, že cestovní letadlo ztratilo kontrolu,
což vyústilo ve 12 mrtvých.
Dokonči to, co Coleman začal.
F.B.I. také stále dává dohromady
možné motivy vražedného běsnění Ralf Colemana,
ale zatím moc nepokročili.
Také odmítli spojitost Colemanovy akce s nedávným odhalením skutečnosti,
že jeho žena a dcera před pěti lety zemřeli při autonehodě,
Dokonči to, co Coleman začal.
říkají, že je to moc dlouho, aby to mělo spojitost.
Poslouchej je.
Neměli by ty hovada poznat,
že je svět špatné místo?
Jen se zeptej Vanessy.
Zmlkni!
Ta ubohá dívka.
Připravená vyrazit?
Mm-hmm.
Jak vhodné, moje staré firemní auto.
Tvoje?
Co ti ještě Shelby dal, co bylo moje?
Tvoji kancelář.
Řekl bych i tvoji práci.
No, cokoliv uděláš, hlavně s ním nespi.
To nebudu.
Dobře, podívám se, jak na to.
-V pořádku? -Jo.
A je to.
Tenhle kolem mé hrudi,
má spínátko vzadu.
Dobře.
Budeš v pořádku, když to udělám?
Neboj se, nebudu nic cítit, když se mě dotkneš.
Dobře.
No, možná--
možná něco jo.
* Nebudu znovu mrkat *
Fajn a je to.
Dobře.
* Budeš si jist, tak jako já *
* Že ty a já jsme jeden *
Co teď?
Dostaň mě odtud pryč.
Hodně jsem o tom přemýšlela
a přišla jsem na to, jak to udělat,
aniž bys měl na rukách nějakou krev.
To poslední co chci je, abych tě kvůli tomu dostala do problému.
Legálně, nebo duševně.
A taky si nevezmu žádné přiblblé prášky.
odejdu stejně, jako jsem přišla...
dramaticky.
Na Červené lince je stanice,
na které Jižní express nestaví.
Podlaha na nástupišti se trochu svažuje, ne moc,
ale je celá hladká.
Takže mě jen umísti nahoru
a když budeme cítit, že se blíží vlak,
prostě mě pusť a gravitace se postará o zbytek.
Jaká stanice?
Franklin Street.
Ta s Královniným Superobchodem?
Jo.
Je to rušná stanice?
Jo, ale kolem půlnoci se vylidní.
Máš hlad? Chceš si dát něco k jídlu?
Zveš mě na večeři Bobe?
Asi.
Je tu...
Sizzler je nedaleko.
Sizzler?
Hele Bobe, jestli má tohle být moje poslední jídlo,
chtěla bych, aby to bylo něco speciálního.
Nechodím moc ven, Sizzler je jediné, co znám.
Tak potom to bude nové pro oba.
Správně, tudy pane.
Máme pro vás krásný stůl, ukrytý vzadu.
Aha.
Šest měsíců jsem se tu snažila sehnat stůl,
ale vždycky jste měli moc plno?
No, dnešní noc musí být vaše šťastná noc.
No jo, je úžasné, co udělá kulka v páteři pro vaše štěstí.
To bych měla jít ven a zaskákat si!
Jsem si jist, že tady v restauraci prožijete skvělé chvíle.
Tady máte.
Číšník vám řekne o dnešních specialitách.
Bože, nesnáším snoby.
Tak proč tu jíme?
Protože to má být nejlepší restaurace ve městě
a nechci, abys na tuhle noc zapoměl.
Nemyslím si, že to bude problém.
Nevycouváš z toho Bobe, že ne?
Ne.
Protože by to byla škoda jídla,
kdyby sis tim neprošel se mnou.
Není to škoda jídla.
Tak se přestaň tvářit tak smutně.
Pane,
Madam,
chtěli byste slyšet o našich specialitách?
Není třeba, vezmeme si dvě nejdražší jídla v menu.
Skvělá volba.
Řekl bych, že byste chtěli lahev Opus One na zapití?
Čtete mi myšlenky.
Hned to přinesu.
Neboj se, jestli skutečně máš moji práci,
můžeš si to dovolit.
Nebude tě někdo postrádat?
Přátelé, rodina...
Bobe, kolik kytek jsi viděl u mě v pokoji?
- Nevzpomínám si. -Žádnou.
A kolik lidí mi přišlo popřát, ať se držim?
- Nevím. - Nikdo.
A kdo dnes přišel?
V den, kdy jsem šla domů?
Jen já.
Jen ty.
Jsi tak krásná žena, tak plná života, tvůj úsměv--
Jo, dokážu rozjasnit místnost, já vím,
je to moje první linie útoku.
Nerozumím.
- Je mi 26 let, Bobe. - 26?
Jo a byla jsem kousek od toho být starším více prezidentem
ve společnosti Fortune 500, jen po jednom roku v práci.
Jsi neuvěřitelně vzdělaná žena--
Ne, to nejsem.
Mé celé vyšší studium je dva roky na Valley Junior College.
Mám mozek Bobe, ale jediný důvod,
proč jsem se dostal tam, kde jsem tak rychle je,
protože jsem zaprvé byla úplně mimo a za druhé
jsem sakra nejlíp kouřila v celých státech.
- Vaše víno. - Skvělé.
A nevadila celá ta věc žena/díte.
Muži mě buď chtěli chránit, nebo šukat, takže
mi to pomohlo vystoupat nahoru
a že jsem udělala sakra hodně výstupů, Bobe.
Víc než bylo zdrávo.
Jasně.
Hele, jde o to, že si neuděláš žádné přátele,
když po nich na cestě vzhůru šlapeš.
Dost téhle zkázy a melancholie.
Podívejme se na to, jak chutná lehev vína za $300.
Já první. Můžeš mi to sundat?
Ohhh...
Dobrý?
Jo.
Neboj se.
Ohh..
To je o moc lepší.
Bude mi chybět.
Dobrou chuť.
- Máš nějaké bratry a sestry? - No...jo....
- Co bylo tvoje nejvíc osobní-- - Mám rád jablkový džus...
Opravdu? Jednou, když jsem v kanceláři pomlouvala Paulu,
- jablkový džus Sladká zahrada... - a ona byla přímo za mnou.
Paula...
Ale jsou zlaté rybky jako kočky,
nemůžeš jim samotným nechat jídlo.
- Pravda. - Každému náleží pěkné dědictví.
Je jednodušší se zeptat, co nebylo moje nejvíc...
Pokračuj, já jsem nacpaná.
Jak to můžeš vědět? Pod svým krkem nic necítíš.
Znám svůj limit.
Mimoto, myslím, že tu zavírají.
Je jen deset hodin.
Řekla bych, že budeme muset najít jiné místo, kde jsme ještě nikdy nebyli.
Co jsi ještě nikdy nedělala?
Děláš druhý hlas.
- Slyšiš mě? - Ne...
- Ale jo, slyšíš! - Ne, ne, ne.
Gladys bez Pips není nic.
Vem si mikrofon, Bobe!
* L.A.*
* Pro člověka tolik znamená *
*Takže opustí svůj život *
* Míří poznat *
Bobe. Tohle děláš ty.
* Říkal, že se vrácí najít *
Kde je Pips? Dělej Pipse!
* Ooh, co zbylo z jeho světa *
Ničíš mě, dělej.
* Svět, který nechal za sebou * No tak!
No tak kamaráde, pomoz jí trochu!
* Není to tak dávno *
Víš co, zapomeň na to!
* Odchází * * Odchází *
* Na půlnoční vlak do Gorgie *
* Odchází na půlnoční vlak *
* Říkal, že se vrací *
* Vrácí najít * * Jednodušší místo a čas *
* Ano, vrací! *
* Budu s ním * * Vím, že budeš *
* Na tom půlnočním vlaku do Gorgie *
* Víš, na tom půlnočním vlaku *
Můj Bože.
* Raději bych žila v jeho světě-- *
To je její sáček na výměšky.
Bobe. Bobe. Bobe! * Ma-- *
Bobe, dostaň mě odsud!
Sakra!
Bobe! Bože!
Dostaň mě odtud!
Díky Bohu, že nejsem na vozíku.
Jsme tu.
Pokračuj Bobe.
Tady, zastav.
Byla jsem tady tolikrát.
Necháš mě, slibuješ?
Slibuji.
Jsem ráda, že jsem tě poznala, Bobe.
To já taky.
Teď Bobe. Teď.
- Bobe, nech mě jet! Bobe! - Nemůžu. Nemůžu.
Bebe, slíbil jsi mi to! Tys mi to kurva slíbil!
- Do háje Bobe! Nech mě! - Promiň!
Slíbil jsi mi to! Sračko zkurvená!
Zasranej hulibrku! Nech mě jet!
- Bobe! Bobe! Ne! - Omlouvám se! Já vím!
Oh-- Bobe! Sakra!
Myelinové nervy nebyly tak pohmožděné
jak ukázalo první měření MRI.
Takže jsem provedli měření znovu, za použití NMR mikroskopu.
Ten odhalil nadbytek kmenových buněk,
což očividně způsobilo,
že byly vyloučeny kolem hnisavé synapse C-7.
Co to všechno znamená?
Znamená to, že je naděje. Rozhodně je tu naděje.
Ahoj.
Pojď sem.
Blíž.
Blíž!
Blíž.
Díky, že jsi mi zachránil život.
Znovu.
Tentokrát toho nebudeš litovat.
* Uvnitř, venku*
* Udělej si názor *
* Nasaď ho na tvář *
* A zavři dveře. Uvolni svou mysl. *
- ...už to nešlo, že - Ne, očividně ně.
* Ne příští den *
* Je tu ten dnešní *
* Žádný další podpis *
* Můžeš dát sbohem tvé špatné náladě *
* A řekl jsem, že některé dny se mohou vytratit *
* Tenhle nechám vytratit *
* A občas padá déšť *
* Nechám ho padat *
* A některé věci se mají změnit *
* Tak se tak změní *
* A někdy tu bude bolest *
* Nebude žádná bolest *
* Dnes ne *
* Dnešní den ne, tenhle patří jen tobě *
* Dnešní den ne *
* Je to tvůj den, patří celý tobě *
* Patří celý tobě *
* Tobě *
* Patří celý tobě *
* Tobě *
Říkal jsem vám, abyste tu byli co nejrychleji to bude možné.
Je to naléhavé.
Kde jsi se učil řídit? Co?
Velký problém je nedostatek komunikace mezi odděleními,
ale všiml jsem si, že je jedno místo, kde se lidé bez problému vyjadřují
a to místo je chladič vody, tak mi došlo, že když dáme miniaturu vodního chladiče
ke každému telefonu v každé kanceláři, tak tím zlepšíme komunikaci mezi odděleními.
To je dobrý nápad, Bobe.
Jo, jo.
* A řekl jsem, že některé dny se mohou vytratit *
* Tenhle nechám vytratit *
* A občas padá déšť *
* Nechám ho padat *
* A některé věci se mají změnit *
* Tak se tak změní *
* A někdy tu bude bolest *
* Nebude žádná bolest *
* Dnes ne *
* Dnešní den ne, tenhle patří jen tobě *
* Dnes ne *
* Dnešní den ne, tenhle patří jen tobě *
* Tohle je tvůj den *
* Je to tvůj den, patří celý tobě *
* Tohle je tvůj den *
* Je to tvůj den, patří celý tobě *
* Je jenom pro tebe *
* Pro tebe *
* Je jenom pro tebe *
* Pro tebe *
* A řekl jsem, že některé dny se mohou vytratit *
* Tenhle nechám vytratit *
* Dnes ne *
Řekl bych, že jsme to dnes přehnali.
Byl to skvělý den.
Ale mohl by být perfektní.
Copak už není?
Potřebuje to konečný dotyk.
Tvoje prsty rozhodně sílí.
Vem mě na gauč.
Chci tě uspokojit Bobe.
To děláš. Uspokojuješ.
Nemyslím rozumově, myslím intimně.
Sexuálně.
Všechno co musíš udělat je přemístit mě,
položit mi hlavu na gauč a já se postarám o zbytek.
- Vanesso! - Co? Jsi můj přítel, ne?
No tak, tolik jsi pro mě udělal.
Prosím, nech mě to pro tebe udělat.
Ne, ne nemyslím si, že bychom měli. Takhle o tobě nepřemýšlím.
No, o to jde. Chci abys tak přemýšlel. Chci, abych ti připadala přitažlivá.
To jsi. Jsi krásná.
Ne tolik, abys byl se mnou intimní?
Vanesso,
od prvního okamžiku, co jsem tě uviděl,
jsem ti chtěl být nablízku v každém slova smyslu.
Představoval jsem si tě,
že jsi nahá.
Nemůžu splnit alespoň tuhle představu?
Prosím?
Knoflíky, Bobe?
To je v pořádku.
Tady je háček.
Dotkni se jich.
Ale ty nebudeš nic cítit.
Budu, když budeš ty.
* Tak se vůbec neboj *
* A copak nevidíš *
* Svět je tu pro tebe *
* A copak nevidíš *
Sundej si brýle.
Pojď sem.
* A copak nevidíš *
* Svět je tu pro tebe *
* Já jsem tu pro tebe *
* Tady pro tebe *
Vem mě s sebou.
Co?
Vem mě s sebou.
Vanesso, je pondělí. Musím do práce.
Já vím. Chci jít s tebou.
Proč?
Protože je čas, podívat se, kde se to stalo.
Všichni ti lidé uvidí, co se ti stalo.
Ti, po kterých si říkala, že jsi šlapala.
Jsi si jistá, že jsi dost silná, abys to zvládla?
Budu, když budeš se mnou.
Počkej, počkej, počkej, počkej. Počkej, počkej, počkej.
Není ta rtěnka přehnaná?
Ne, sestra odvedla dobrou práci.
Mám před očima vlasy.
- Nedělejme to. Ne dnes. - Ne! Ne, ne, ne, ne!
Kdy se už naučíš dát stranou emoce a prostě to udělat?
Přestaň! Sakra nedělej to!
Nebuď slaboch. Pojď sem!
Podívej se na mě.
Ukaž trochu odvahy, Bobe.
Potřebuji ji.
Jsi všechno, co tam uvnitř mám.
Vanesso. Je opravdu ostuda, co se stalo.
Ale, vypadáš úchvatně jako vždy.
Jaká tragédie, Vanesso. Jestli je něco, co můžu udělat, opravdu.
- V pořádku? - Pokračuj.
Voní to tu jinak.
Začali sem pouštět novou vůni.
Jakto?
Má člověka rozveselit.
Smrdí to.
Počkej, stůj.
Plnila jsem si svoji láhev.
Kde jsi byl ty?
Byl jsem přímo za domorodkyní.
Vem mě tam, kde jsem spadla.
Slyšela jsem výstřely, ale neviděla jsem, odkud přišly.
Kde stál Coleman?
Támhle.
Ukaž mi to.
Chci to vidět.
Děje se něco?
Přála bych si vidět jeho oči.
Kdybys je viděla, nestřílel by.
Jak to víš?
Vím.
Vanesso?
Řekli mi, že jsi tady. Nechtěl jsem tomu věřit.
Chtěla jsem vidět, kde se to stalo.
To chápu.
Je mi to moc, moc líto, co se stalo.
Jo, to mě taky.
Bobe. Pojď, jdeme. Tady jsme hotoví.
Můžeš se hýbat?
Já-já myslel jsem, že jsi nastálo ochrnutá.
Jo, já taky. Řekla bych, že jsme se oba mýlili.
Bobe.
Moc rád jsem tě viděl.
Představení skončilo. Všichni zpátky do práce.
To je určitě na Havaj. Nebo možná Japonsko.
Oboje by bylo skvělé.
Bože, bylo by krásné někam odjet.
Dnes večer jsi hrozně tichý.
Kdybys nebyla postřelena, myslela jsi někdy na to, že bys byla takhle se mnou?
To je trochu krutá otázka.
Nebyla, já vím.
Ani jsem tě neznala.
S kým bys tedy byla?
Záleží na tom? Jsme v jiném světě.
Pan Shelby...
Milovala jsi ho?
Byl ženaty, Bobe.
- A? - A říkala jsem ti, kdo jsem dřív byla.
A proč jsem dělala, co jsem dělala.
Láska byla to poslední, na co jsem myslela.
Proč o tom teď mluvíme? Co se stalo, stalo se.
A v tomhle světě jsem s tebou, ty jsi ten, s kým chci být
a nic se na tom nezmění, ledaže bys to chtěl změnit ty.
Nechci nic měnit.
Tak neměň.
Bobe,
měl jsi mi říct, že máš rád poddajné ženy.
Umístíla bych se.
Tvůj den příjde.
Hej, Bobe.
- Co tady děláte? - Musíme si promluvit.
Copak vy nepřestanete? Nemám vám co říct. Jsem v pohodě.
Dobře, já nejsem, dobře?
Jsem tu neúspěšný Bobe a potřebuji vaší pomoc.
Vidíte, nebyl jsem dost dobrý v dělání mé práce.
A myslím si, že se stane něco opravdu ošklivého
- a bude to moje chyba. - Co by se mělo stát?
Něco vám ukážu.
Opravdu Bobe. Musíte to vidět.
Nikomu jsem to neukázal.
Sedněte si.
Měl bych dokončit, co Coleman začal?
Kde jste to našel?
V kopírce.
Vidíte, dobrá věc na tom je, že je to napsáno ve formě otázky.
To znaméná, že kdokoliv to psal,
ještě si neujasnil, co bude dělat.
Možná že ujasnil a že nebude dělat nic.
Ale můžeme to riskovat?
Ne. Osoba, která napsala tuhle poznámku to zkouší.
Možná to ani neví.
Ale mohla by to být opravdová tragédie,
kdybychom se vy a já ho nepokusili zachránit.
Jak ho mohu zachránit?
Pomozte mi ho najít.
Jinak budu muset jít za panem Shelbym,
zahájit ve společnosti kontrolu rukopisu
a můj kamarád, je pěkná mrcha.
Pěkná mrcha.
A sakra!
- Bobe, jste tam?
Potřebuji, abyste šel ven a koupil dárek.
Chci něco-- něco opravdu speciálního,
ale nevím, co je vhodné
pro někoho ve Vanessině stavu.
Myslel jsem, že vy byste věděl, co by mohla chtít,
protože já očividně nevim.
Nemůžu se na ní takhle koukat.
Jaká to statečná žena.
Tady. Vemte si na to odpoledne, když budete potřebovat.
Tady máte.
Co? Myslíte, že je to málo?
Myslím si, že to není správné.
Proč ne?
Neměl byste kupovat dárek pro jinou ženu.
Vanessa není jiná žena.
Byla cenným a váženým členem týmu ADD.
To je to, co říkáte paní Shelbyové?
Zpochybňujete moji věrnost?
Protože jestli ano, tak jste překročil meze, kamaráde!
Jen ji nechci vidět znovu se zranit.
A kdo jste vy? Její ochránce?
Mám o ní starost.
Bože, jste do ní zamolovaný.
Tomu nevěřím.
Udělala vám to taky.
Bobe, ta žena
udělá cokoliv, aby od chlapa dostala to, co chce.
Změnila se.
Ano. Je chromá.
Nic ode mě nechce.
Bobe, jste blázen.
Protože to je to, co teď potřebuje.
Na něco se vás zeptám.
Co se stane, až bude moct hýbat něčím víc, než prstem?
Co když začne hýbat celým zápěstím?
Nebo celou rukou?
Co se stane, až se bude moct sama najíst,
hýbat a starat se sama o sebe?
Opravdu si myslíte, že žena jako ona,
si vybere muže, jako jste vy?
Myslím to upřímně.
Já...
nejsem...
blázen.
Tady je. Muž národa.
Teď je ta věc mezi tebou a malou slečnou Lahvovou Raketou vážná?
Neříkej jí tak.
Jen říkám Bobe, že teď jsi dosáhl svého vrcholu.
Skvělé peníze, skvělé auto, skvělí přátelé.
Někteří lidé na tohle čekají celý život.
Proč bys to chtěl všechno zahodit kvůli mrzákovi?
Jsi velmi, velmi krutý muž!
Bobe, no tak. Hej.
Zapoměň na nedělní golf, ty přiblblej magore!
Nedotýkej se jí!
Byla moje.
Vyhodil jsi ji.
Ne, nevyhodil. Byla rozbitá. Na kousky.
Teď je na tom líp.
Je moje.
Rozluč se.
- Co je to? - To je ten, koho hledáte.
To je ten váš problém.
Henry z údržby.
To je váš muž.
Bob, myslím, že jste nerozuměl, o co jsem vás žádal.
Ne, rozumněl. Chtěl jste po mě najít příštího Colemana,
to je-- to je to, co jsem udělal.
Jak jste to vlastně udělal?
Měl jsem tušení, pamatujete?
Tušení.
Víte, jak jsem věděl, že se něco stane.
Jak jsem si v den, co Coleman střílel, do práce přinesl zbraň.
- Správně. - Máte pravdu.
Tenhle muž je velmi nebezpečný.
Musíte něco udělat. Musíte mu nějak pomoct
a musíte ho odsud dostat, přesně jak jste říkal.
Bobe, není to on.
Neviděl jste ho. Je takhle vysoký!
Jste to vy, Bobe.
Vy jste ten, co potřebuje pomoc.
Já jsem hrdina. Zastřelil jsem padoucha.
Já vím.
Proto jsem chtěl, abyste ke mě přišel.
Proto jste tady, v nejvyšším patře.
Pletete se.
Přemýšlejte o tom-- Více prezident tvůrčího myšlení?
Opravdu věříte tomu, že by někdo jako vy, dostal zničehonic takovou práci?
Někdo jako já?
Přiznejte si Bobe, že jste to vy
a budete na půl cesty domu.
Ne.
Já to nejsem.
Já to nejsem!
Nejsem!
Ne, ne, ne, ne!
Ne!
Nechte mě projít! Nechte mě projít!
Pane Shelby?
Zdravím, Bobe.
Co se děje? Proč je tady?
No-- Jen jsem se stavil--
Vás jsem se neptal!
Radši byste měl jít.
Jste si jistá?
Jo.
No-- uvidíme se zítra Bobe.
Že?
Nevěděla jsem, že příjde.
Sestra ho pustila dřív, než jsem ji stačila zastavit.
Nikdy sem předtím nepřišel. Proč sem? Proč teď?
Chtěl si promluvit.
O čem? O tvém zázračném zotavení?
Nebo jak-- jak tě chtěl požádat, aby ses mu vrátila do života.
- Nedělej to. - Nedělej co?
Nedělej z toho něco, když to nic není.
Neříkej mi, jak to mám cítit!
Přišel sem, protože si o tobe dělá starosti.
Říkal, že jste mezi sebou měli výměnu názorů
a že jsi odešel velmi naštvaný.
Řekl ti, proč jsem byl naštvaný?
Jak po mě chtěl, abych pro tebe od něj koupil dárek? Co?
Vsadím se, že ti o tom neřekl vůbec nic, co?
Jo, řekl. Také mi řekl, jak jsi obtěžoval Paulu
a jak jsi ve výtahu napadl Harpera.
Protože tě uráželi.
Můj Bože! Co je na tom tak zlého?
Já nejsem ten, kdo má problém!
Nepotřebuji žádnou pomoc! Já--
Potřebuji?
Bobe, každý někdy potřebuje pomoc.
Na tom není nic špatného.
Podívej se na mě. Bez tebe bych byla buď beznaděje, nebo mrtvá.
To proto, že mě teď potřebuješ.
Co se stane, až ti začne být líp?
Když se budeš moct najíst, obléknout,
lépe se o sebe starat--
- Co se mnou potom uděláš, co? - Bobe, prosím, nech toho.
Co se mnou potom uděláš?
Odkopneš mě. To je ono.
- Ne, neodkopnu. Poslouchej mě. - Ale jo, odkopneš!
- Odkopneš! - Sedni si. Pojď sem.
- Ne!
Nepůjdu tam!
Bobe. Sedni si.
Pojď sem a sedni si, hned.
Kriste.
Poslouchej mě.
V téhle tragédii jsem nenašla jen tebe.
Našla jsem sebe.
A víš, co ti můžu upřímně říct?
Že nezáleží na tom, jestli už nikdy nebudu chodit, nebo skákat.
Je to tvé srdce a duše, co zoufale potřebuji
a vždy potřebovat budu.
A ty máš problém? Tak co?
Pomůžu ti dostat se přes něj.
Jen potřebuješ odvahu, udělat správnou věc.
Co je správná věc?
Udělat to, co máš v srdci.
A potřebuješ odvahu se tomu postavit.
Hledá se snadněji, když jsem s tebou.
A když budeš mít pocit, že ti odvaha mizí,
podívej se mi do očí...
a hned bude zpátky.
Miluješ mě?
Bobe...
To je pro mě tak neznámé slovo, však to víš.
Neznamená to, že ne,
já jen-- musím si být jistá, než to vyslovím.
Na tom nezáleží.
Ano, záleží.
Záleží na tom, Bobe!
Prosím. Neodcházej.
Zůstaň dnes v noci se mnou, prosím.
Prosím.
Proč?
Protože se bojím, že když odejdeš s takovými pocity...
už nenajdeš cestu zpátky.
Co-- co?
Takže to nemohla říct. A co?
Příjde to. Stane se to.
Jen musím být trpělivý.
Protože nakonec,
všechno je o načasování.
- Nemohl jsem si to nechat, ale ani zničit -
- Drahý, jsi moje jediná láska -
Lhala děvka.
Promiňte pane.
Kde je Shelby?
Není tady. Je dole.
Maconeli!
Maconeli.
Sakra, říkal jsem tomu trubci, ať neodchází.
Víte, kam šel Maconel?
Vidíte to?
Jo.
Má zbraň!
Jste to vy, Bobe. To vy potřebujete pomoc.
Možná se ptáte, proč jsem udělal to, co jsem udělal.
Ale jakou jste mi dali možnost?
Jak jinak bych měl získat vaší pozornost?
Všechno co jsem chtěl, bylo existovat ve vašem světě.
Jen jedna osoba,
který si našla čas a viděla mě,
která mi pomohla...
najít...
východisko.
Nastal čas
kdy nemocní a slabí
musejí být obětováni ve prospěch záchrany davu.
Vypadal jako milý člověk.
Byl to tichý muž.
*** Překlad: Batista *** *** Kill2@seznam.cz ***
www.titulky.com