Poď ku mne.
Anjel strážny.
Duch utešiteľ.
Akýkoľvek nebeský duch.
Ktokoľvek.
Počuj moje volanie.
Poď ku mne.
Ty.
Prebudila si ma z temnoty večnosti.
Ty... Ty... Ty...
Nepatríš do sveta živých.
Nepatríš do sveta ľudí.
Budeš môjou navždy?
Prisaháš ?
Prisahám.
NOSFERATU
O ROK NESKÔR
Thomas?
Čo zlatko?
Čo sa stalo?
Nič. ja…
snívalo sa mi...
- Ja… - Poď sem.
Nemáš sa čoho báť.
Medové týždne preleteli bleskovo.
Vyzuj si topánky.
Nemôžem zostať, zlatko.
Čím som si zaslúžil takú milujúcu manželku?
Helen.
Nemôže ísť do postele.
Som celý od chlpov.
Ale Grete sa tu páči.
Aj ty jej budeš chýbať.
Dnes je pre nás dôležitý deň.
Ešte minútu.
Je čas, aby som išiel.
Dovidenia.
Pozícia je už jeho.
Teraz bude poslaný preč.
Prepáčte.
NEMECKO, 1838
"KNOCK A PARTNERI" MAKLÉRI
Čakal na Vás štvrť hodiny.
Prepáčte.
Prepáčte moje meškanie, Herr Knock.
Toto nie je prozreteľnosť môj chlapec, prozreteľnosť.
Vstúpte, vstúpte.
Ide mi o účty.
Ďakujem za príležitosť.
Keď sa ku mne dostala správa o vašej svadbe
pochopil som - toto je prozreteľnosť.
Nový manžel potrebuje financie.
Ste dosť veľkorysý.
Dovoľte mi pogratulovať Vašej manželke.
Ďakujem.
Naozaj, je to krásavica.
bez pochyby,
skutočne...
nymfa.
Áno. Ďakujem veľmi pekne.
A som pripravený prijať akúkoľvek vašu zákazku
a vrhnúť sa do práce pre firmu.
Samozrejme, samozrejme.
Prozreteľnosť.
Je tu veľmi zvedavý klient - zahraničný gróf
zo starobylého šľachtického rodu.
Muž je starší a výstredný.
Chce získať dom v našom Wisburgu.
Naozaj?
Usadiť sa na dôchodok. Už má jednu nohu v hrobe.
Rád mu ukážem všetky dostupné možnosti.
Už som mu vybral.
Panstvo Grunewald.
Prepáčte pane, ale nie je to ruina?
Hľadá starý dom a štedro si priplatí.
Zajtra sa s ním stretnem. O deviatej?
Má to jeden háčik.
Cestovanie je nad jeho sily takže
budeš musieť ísť k nemu.
Jasné.
Žije v malej krajine
na východ od Čiech, v hlbinách Karpát.
Bude to veľké dobrodružstvo chlapče.
Naozaj.
Nemohlo by sa všetko vykonať tu po jeho príchode?
Nie je nutné sa ponáhľať.
Vyžiadal si poslať agenta...
z mäsa.
On vás štedro odmení chlapče.
Uzavrite tento obchod
a miesto vo firme je tvoje.
Som Vám vďačný. Ďakujem.
Nesklamem Vás.
Ako sa volá tento gróf?
Orlock.
Odchádzam zajtra,
je to šesť týždňov cesty.
Harding sa o teba postará, kým sa nevrátim.
Prečo si zabil tieto krásne kvety?
Čo?
Nič.
O čom to hovoríš?
Prepáč.
Dáme ich do vody.
Za pár dní zvädnú. Vyhoď ich.
- Čo? - Vyhoď ich!
Prečo si...
Nemôžeš odísť.
- Čo sa deje? - Snívalo sa mi o niečom...
Helen, myslel som, že je to minulosť.
Musím.
Prosím, dosť spomienok na detstvo.
Lekári mi povedali, že nie...
Bola to naša svatba.
Ale nie v kaplnke.
Natiahnutý cez hory, nepreniknuteľný búrkový mrak.
Opojná vôňa orgovánu po daždi. Pristúpila som k oltáru...
A ty tam nie si.
Predo mnou, celá v čiernom,
stála...
Smrť.
A bola som šťastná.
Tak šťastná.
Vymenili sme si sľuby, objali sa
a keď sa otočili...
všetci boli mŕtvi.
Otec a ďalší.
Ten smrad z tiel bol... strašný.
A…
Nikdy v živote som nebola šťastnejšia,
než v tej chvíli,
keď som stála ruka v ruke so Smrťou.
Nevyslovuj také veci.
Nikdy.
To je nezmysel, hlúpy sen, ako tvoje minulé fantázie.
Všetko je v poriadku.
Ale to je znak toho, že nás čaká nešťastie.
Pozri,
po návrate nám kúpim dom,
najmeme sluhov...
Toto všetko je nám nanič.
Chcem Ti poskytnúť to najlepšie.
Neodchádzaj. Veľmi ťa milujem!
Prosím, to stačí.
Toto sa nestalo od školy, Tom.
- Najlepšie, od môjho starého otca. - Nemal by som.
Takéto dobrodružstvo sa oplatí osláviť.
Ďakujem.
Naozaj žiarlim.
A ja tebe.
Zaujal si miesto svojho otca, je to neuveriteľné.
Veľké bremeno zodpovednosti Thomas, zdrvujúcej.
Pri takomto príjme je neslušné sťažovať sa,
ale dopyt rastie rýchlejšie ako tá prekliata lodenica.
A tiež moje dve dcéry... Dve, Tom!
Sú mi drahší ako čokoľvek na svete. A…
Nehovor to Helene ani mojej Anne ale čakáme ďalší prírastok.
Gratulujem.
Vždy si bol kanec.
Nedá sa jej odolať.
Kedy čakáte vy?
Keď zbohatnem.
Friedrich akonáhle budem môcť splatím ti celý dlh.
O tom ani slovo.
A Friedrich, postaraj sa o Helenu.
Prosila ma, aby som neodchádzal.
A odmietnuť takú skvelú príležitosť?
Obávam sa, že ju opäť prepadne melanchólia.
Prirodzene, keď manželova strana postele zostane chladná.
Drahí, je čas ísť spať.
Ocko! Ocko!
- Nie! - Nie!
Počúvajte svoju mamu.
Je neskoro, je čas, aby ste šli spať.
- Poďme. - Nemôžeme!
V miestnosti sa skrýva monštrum!
Ocko! Ocko!
Nedovoľ jej, aby mnou kŕmila príšeru!
Bodni ju!
Prosím, ospravedlňte ma, musím zabiť monštrum.
Ty sám si skutočné dieťa.
- Dobrú noc. - Dobre.
Poďme, poďme.
Ocko, neopúšťaj nás.
Budem sedieť, kým nezaspíš.
Počujem ako dýcha pod posteľou!
Nezmysel, drahá. Nie ste v nebezpečenstve.
Prepáč.
Na tie nočné mory som už zabudla.
Je to už tak.
Máme jeden druhého.
Vaše lordstvo, všetko je presne tak, ako ste sa žiadali.
Bude vo vašej moci
a ja zostanem blízko objektu našej zmluvy!
Som na teba hrdý. Ja…
Starajte sa o seba.
Kde je tvoja viera vo mňa?
Moja viera bude s tebou.
A píš mi každý deň.
Budem, sľubujem.
Pamätajt, toto je všetko pre nás.
- Milujem ťa. - A ja teba.
Zbohom.
Ďakujem.
Čo je to tu za humbuk?
Je dobré ma zneuctiť, vy prekliati cigáni! Vypadnite odtiaľto.
A vypadnite aj vy.
Prepáčte, chcel by som tu stráviť noc.
Čakajú ma na hrade.
Na hrade Orlok, za priesmykom.
V mene božom, nespomínaj ten hrad.
Vráť sa domov do svojej krajiny.
No, zavri ústa!
Pane Bože zmizni!
Som strašne unavený, prosím.
Odíď!
Zaplatím dvakrát toľko.
Vyháňam ťa, vyháňam ťa s cesnakom...
Prosím vás nechoďte tam.
Chráňte sa pred jeho tieňom.
Tieň vám spôsobí nočnú moru.
Niet pred ním úniku.
Modlite sa.
Modlite sa, modlite sa!
Požehnaj nevinné dieťa.
Požehnaj.
Ukáž cestu nášmu žrebcovi nečistému duchu.
Upír!
Upírov hrob!
Upír!
Hľadaj chvost!
Jeho kopytá!
Ticho!
Zhyň navždy diabol!
Nie, z milosti Božej!
Je tu niekto?
Kde je môj kôň?
Ideš neskoro.
Už je polnoc.
Všetci služobníci išli spať.
Prepáčte, gróf.
Nechajte svoje veci tu.
Vytiahnite dokumenty a sadnite si.
Nie je lepšie počkať do rána?
Urob ako hovorím.
Áno.
Samozrejme, pane.
Pane.
Čo, prepáčte?
Môj pane.
Oslovujte ma
podľa môjho pôvodu.
Áno, môj pane.
Ospravedlňujem sa, môj pane.
Prosím…
sadni si.
Ďakujem, môj pane.
Už sa neviem dočkať
prezrieť si zmluvu.
A k mojej korešpondencii
s vaším majiteľom, Herr Knock.
Čakal som dlho.
Samozrejme, môj pane.
Pite.
Pane, chcel by som sa opýtať na...
podivné zvyky sedliakov
a miestnych vagabundov.
Včera večer som videl...
Myslím, že som videl cigánsky tábor.
Zatúlali sa do brezového hája a...
Obávam sa, že mnohí veria poverám
čo sa zdá ako zaostalé
pre vzdelaného mladého muža.
Títo cigáni vykopali mŕtvolu.
Majú taký odporný rituál.
Aký druh rituálu?
Dosť o tomto!
Teším sa dožiť
v tvojom modernom meste...
kde nikto nevie
a neverí týmto odporným rozprávkam.
Jedzte.
Ste ženatý, Herr Hutter?
Buďte opatrní!
Nič to nie je.
Pomôžem ti s ranou.
Pristúpte ku krbu.
Zdá sa, že ti nie je dobre.
Počkaj na mňa!
Buďte opatrní.
Nechoďte do bahna.
Chyť ma!
Cítiš sa niekedy ako keby si nebola...
človekom?
- No… - Hovorím o pocitoch
ako by si tu nebola, nebola si nažive.
Si len niečia fantázia, bábika,
že niekto alebo niečo vdýchlo život v tebe
a teraz ťa vedie.
Každý z nás nie je niekedy sám sebou.
Ale toto je iné. Je to ako keby v hre
bolo niečo, čo je tiež hrozné alebo znepokojujúce vysvetliť.
- Boh. - Nie, drahá Anna.
Ja…
Pozri sa na oblohu, pozri sa na more.
Počuješ volanie? Cítiš ten zhon?
Niečo sa blíži.
Toto je Jeho sila.
Jemný nebeský vánok.
Osud!
Môj sladký rojko.
Nie som blázon, Anna.
Leni...
Odpusti mi.
Všetky tieto detské fantázie.
Hovorila si úprimne, od srdca.
Bez Thomasa je moje srdce stratené.
Je tu niekto?
Gróf?
PANSTVO GRUNEWALD, WISBORG
KÚPNA ZMLUVA
A tvoj podpis
ako advokát.
Zabudol som, môj pane.
Jazyk mojich predkov.
Určite.
Milý suvenír!
Od nevesty?
Áno. On…
Áno.
Dovolíte mi?
Nedávno sme sa vzali.
Mimochodom, rád by som jej poslal list...
Lilac.
Čo ste povedal, môj pane?
Máte šťastie v láske.
Prozreteľnosť, ako by povedal Herr Knock.
Váš podpis.
Dúfam,
že mi odpustíte.
Vašu platbu si netrúfam zanedbať
pán Hutter.
Odteraz sme susedia.
To rád počujem, môj pane.
Ospravedlňte moju zvedavosť, môj pane,
ale preco ste sa tak rozhodli, starobylý dom ako Grunewald?
Zmluva je podpísaná.
Samozrejme.
Ďakujem a gratulujem k novému domovu.
Už je neskoro.
Určite si prajete oddýchnuť.
Ak môžem, môj pane,
a nepovažujte to za neúctivé,
chcel by som odísť akonáhle...
nebudete potrebovať moje služby.
Som veľmi...
Môj spánok sa stal mimoriadne nepokojným.
Možno som chorý.
Nie je dobré ísť na cestu, keď ste chorí.
Zostaňte a načerpajte silu.
Musím trvať na tom, môj pane.
Poslúchnite moju radu.
Ale môj pane...
Gróf?
Máte môj medailón.
Tvoj manžel je pre teba stratený.
Snívaj len o mne.
Len o mne.
V miernej forme somnambulizmus, námesačnosť
spôsobuje stagnáciu krvi.
Nadbytočná krv.
Možno toho na ňu bolo príliš
rovnako ako predtým.
Áno, mala záchvaty.
- Problémy s nervami. - Jasné.
Pošli pre mňa ak sa to stane znova,
- zatiaľ jej poskytnite pokoj. - Áno, určite.
Moje odporúčanie je spať v korzete.
Pomáha udržiavať držanie tela,
upokojuje bruško a podporuje krvný obeh.
Áno, dobre.
Ak sa vzrušenie zhorší,
môžeš ju priviazať k posteli.
Príde po mňa.
On príde.
Zvýšim jej dávku étheru.
Žiadne správa od Thomasa?
Nie, nič som nedostal.
Aj v lodenici?
A Herr Knock?
Zmizol bez stopy.
V jeho kancelárii vládne chaos.
Nikdy som ho nemala rada.
Musím ho vidieť osobne.
- Frau Hutterová. - Musím to zistiť...
- Preboha! - Thomas...
Nemôžeš chodiť sama.
Chápem tvoju vášnivú povahu.
Si na omyle a nebudem ťa za to viniť.
Pošlem niekoho denne na kontrolu, kým sa Herr Knock nájde.
Thomas je v poriadku.
Som si tým istý.
Leni, už sa stmieva.
Je čas ísť domov.
Leni?
Ešte minútu.
Prosím.
Friedrich, nebuď hlupák.
Nesmieš sa nechať strhnúť jej rozprávkami.
A tak na jej melódiu tancuje celý dom.
Dosť o nej.
Myslíš, že je to pre mňa ľahké?
Mám ju rada.
Ona za svoju chorobu nemôže.
Odpusť mi, láska moja.
Znovu pozvem Dr. Sieversa.
Prosím, zmeňme tému.
Ako sa má malý Fridrich?
Hladný ako obvykle.
Je ako jeho otec.
Friedrich, no, nie pred všetkými.
Nemôžem ti odolať.
Helen?
Leni!
Nový pacient?
Áno presne tak.
Uložili sme ho dole, pane.
Prísne som zakázal používať staré cely.
- Je mi to ľúto. - Pokyny boli jasné.
Máme modernú nemocnicu, nie väzenie.
Vyzerá ako seriózny človek, ale preboha.
Videl som ho kričať a nariekať.
Našiel som ho na vianočných trhoch.
Holými rukami zabil tri ovce.
A zjedol ich len tak.
Surové!
Dobrý deň pane.
Som doktor Sievers.
Čo vás trápi?
Nič.
Prozreteľnosť. Prozreteľnosť.
Takže.
Ako sa voláte, Herr...
Ja som nikto.
Som jeho sluha.
Čo tam máš?
Životy, darčeky,
ktoré mi dal pán.
Pozrite sa, aká je krásna.
Môj pán miluje krásne ženy...
najviac.
Tvoj majster?
On je nekonečno.
Oči svietia
ako diamanty v diadém.
Potom hnije.
Uškrtenie.
Požierajúci.
Teraz, môj dobrý priateľ, prečo by ste to robili?
Netreba.
Nikto ti neublíži, priateľu.
On príde.
Kto?
Kto ide?
On ma vyzval,
aby som mu slúžil,
lebo viem, po čom túži.
A vrhne na Vás
kliatby, zmätok, protivenstvá, rúhanie
za to, že ma opustil.
A bude kraľovať
nad vašimi bezduchými telami.
Požierajúci.
Požierajúci!
Harding, pomôž.
Tieto záchvaty hystérie sa dejú v noci,
ako hodinky.
- Cigaru? - Nie, ďakujem.
Bohužiaľ, musím vám ohlásiť
že Hutterov zamestnávateľ, Herr Knock,
bol dnes ráno prijatý do nemocnice.
Čo?
Hovorili ste s ním o Thomasovi?
- Zbláznil sa. -Zbláznil?
Stratil som rozum.
Friedrich, ten nešťastník
zachvátený nejakou náboženskou mániou,
opakuje to isté ako Frau Hutter:
"Príde."
Čo?
Kde do pekla si, Thomas?
Potrebujeme špecialistu.
Muž menom von Franz.
- Švajčiar. - Švajčiar?
Profesor Albin Eberhart von Franz.
On je jediný vie povedať, čo jej je.
Vynikajúci lekár a vedec z Zürichu,
môj najlepší učiteľ.
Napíšte do Zürichu.
Netreba. Je tu vo Wisborgu.
Tu?
Priamo tu?
Prečo ste bol ticho?
- No… - Toto sú novinky.
K čertu, prečo ste mi to nepovedal skôr?
Vieš, von Franz je najskúsenejší v tejto oblasti,
najmúdrejší človek.
Zaplatím akúkoľvek sumu.
Nie, nerozumieš, Friedrich.
Jeho odporúčanie je kontroverzná záležitosť.
Vyhodili ho z univerzity.
Vo svojej domovine je na smiech.
- Čo? - Je trpké to povedať, ale...
bol posadnutý prácou Paracelsa,
Agrippa a jemu podobní.
Pracujem v lodenici, Sievers.
Alchýmia.
Mysticizmus.
Okultizmus.
Dôverujeme v moc Všemohúceho Pána,
nech sa jej bojí nečistý duch!
V mene Pána vás vyháňame!
V mene Ježiša Krista, amen!
Nie! Orlok!
Počas svojho života bol čiernym čarodejníkom.
Solomonar.
Diabol mu zachránil dušu,
aby mŕtvola ožila bezbožným spôsobom.
Blúdiš v jeho tieni.
Nie, Nie, musím ísť.
Sľúbil som Helene.
Zostaň tu.
Dom Pánov ťa ochráni pred zlom.
Čaká ma práca.
Prišiel som predať Grófsky dom vo Wisborgu.
Nemôže odísť.
- Pôjde do Wisborgu. - Nebude môcť.
Je nútený vrátiť sa do prekliatej zeme
kde bol pochovaný.
Nie! Hľadá Ellen.
Ja viem!
Čoskoro prestanem byť pre teba tieňom.
Čoskoro sa naše telá spoja,
a staneme sa jedným.
Nech zúria búrky,
nech ma nosia krídla krutých vetrov.
Pane, nesklamal som vás!
Sľúbený darček čaká!
Prozreteľnosť!
Vedecká komunita je proti nemu v zbrani,
hovoria, že jeho výskum ho priviedol do šialenstva.
Profesor je výnimočný človek, ale uisťujem ťa, Harding -
určite bude vedieť určiť zdroj jej choroby.
Profesor von Franz?
Nechaj ma na pokoji.
Som váš bývalý študent.
Preč! Vypadni!
Profesor, prepáčte, že vyrušujem.
Pán profesor, prosím.
Už som to skoro rozlúštil
„Päť kníh záhad“ od Johna Dee.
Prepáčte, profesor.
Nevadí.
Zle som vypočítal hviezdy.
Dnes sa Hermes neotočí moja čierna síra na zlato.
Už sa ťa neodvážime otravovať.
- Dovidenia. - Áno…
Dobrú noc, profesor.
Nedávajte psom posvätné veci.
A nehádžte perly pred svine.
Môj drahý mladý Sievers!
Klamú ma moje staré oči?
Mal som to vedieť.
Objímeme sa, chlapče. Som tak rád, že ťa vidím!
Niečo som cítil
preto som prišiel do Wisborgu pred mnohými rokmi.
Cítil som, že sa to blíži.
Myslel som, že je to niečo zlé ale bol si to ty!
Takže, čo sa deje?
Aha, rozumiem.
Váš priateľ je chorý na niečo vzácne.
Možno hosť v domácnosti, však?
Mladá žena trpí dlhotrvajúcimi záchvatmi somnambulizmu.
Vyzeráš unavene, mladý muž.
Schnapps?
Prestaň, nie je ti dobre!
Rýchlo, kapitán!
Späť na palubu.
Ale... Vasiliev tam... A teraz Rudenko!
Kapitán, je to mor.
Má mor!
Do karantény všetkých chorých!
Diabol!
Náš náklad je prekliaty.
Späť, späť!
Poďme odtiaľto!
Teraz ju rozviažte!
Toto je jediný spôsob, ako ju zastaviť roztrhať miestnosť na kusy.
Rozviažte ju.
Si ten doktor, o ktorom hovoril Sievers?
Je zdrogovaná?
Dal som jej opiát.
Cez deň potrebuje oddychovať V noci mi odchádzajú všetky sily.
Myseľ musí byť jasná.
Ustúpte.
Moja drahá, áno, som ten lekár,
Prišiel som ti pomôcť.
Je tvoja?
Greta?
Nikto nie je jej vlastníkom.
Vidím.
Odpusť mi,
ale musim hneď začať konzultáciu.
Tvoj prípad je veľmi zaujímavý.
Dr. Sievers mi vravel o tých epizódach z detstva.
Môžete mi ich opísať?
Nie vždy si ich pamätám.
Akoby ma moja duša opúšťala.
Povedzte mi čo môžete od začiatku.
Niekedy mi to pripadá ako sen.
Niekedy proste viem.
Vždy som vedela čo dostanem na Vianoce?
Mala som tušenie matkinej smrti.
Môj otec ma našiel na poliach v lese,
ako striedačka.
Chápem.
S vekom sa to len zhoršovalo,
začal sa ma báť.
Bál sa ma dotknúť.
Bol som osamelá a túžila po pohodlí.
Neviditeľná sila, nočné mory,
epilepsia, ja...
Prosím pokračujte.
Jedného dňa ma môj otec našiel ležať.
Bola som nahá.
Moje telo...
moje telo, ja...
"Hriech".
"Hriech!" povedal.
Chcel ma poslať na to miesto. Nepôjdem!
Nie nie.
Všetko skončilo po stretnutí s Thomasom.
Naša láska ma uzdravila.
Ale vízie a nočné potulky sa ti vrátili?
Veľmi sa o neho bojím.
Profesor.
Moje sny sú čoraz temnejšie.
Pochádza zlo z nás alebo mimo nás?
Dostala sa do tranzu.
Vzali ste jej krv na zníženie tlaku?
Samozrejme.
Ako je to s menštruáciou?
Silná.
Príliš veľa krvi.
Prineste sviečku.
Zreničky sú rozšírené.
Nereagujú na svetlo.
- Nemožné. - Jasnovidectvo.
Už nie je medzi nami.
Taška.
Ospravedlňujem sa za absurditu
tejto prezentácie.
Ihla.
Musím vám to však dokázať
že toto dieťa teraz nie je medzi nami.
Profesor, protestujem.
Darmo protestuješ ona nič necíti.
Dostala sa do kontaktu s iným svetom.
Ošetrujte ranu, Sievers.
Takže…
Počuješ ma, dieťa?
Čo vidíš?
Povedz mi, čo vidíš.
Nekonečná noc.
Prízrak smrti.
On... rozprestiera svoj tieň,
on... on... on príde.
Kto? Kto ide po teba, dieťa?
Kto? Povedz mi!
Skloň sa pred starodávnym talizmanom!
Profesor!
Neublížim jej!
Nariaďujem ti,
počúvaj môj hlas!
Pod záštitou Chamuela, Hanniel a Zadkiel
prehovor ku mne.
V mene Eligos,
Orabosa a Asmodea,
prehovor ku mne.
Každú noc sa ku Vám pridám, najprv v spánku, potom v náručí,
Všetko bude zmiešané s hnusom a budete po kolená v krvi.
Každý bude plakať a nebude nikoho kto pochová mŕtvych.
- Bol si mi sľúbený! - "Sľúbil?"
- Je to o tvojom manželovi? "Sľúbil?"
Pomoc! Pomoc!
Tohoto som sa bál.
Dobre?
Čo? Sám to nevidíš?
Vidím čo?
Že je prekliata.
- Prekliata? - Áno, prekliata.
Toto mladé stvorenie je posadnuté duchom.
Možno démon.
Prepáčte?
Uisťujem ťa, Harding, profesor myslí ako hyperbolu.
- Nie, je to démon. - Robíš si srandu.
A čo Vaša teória o patologických halucináciách?
To nie sú oni.
Ako ste vôbec prišli k týmto záverom?
Prečo sa to stalo Helene?
Démonický duchovia ľahšie posadnú
tých s nižšími živočíšnymi pudmi.
Démoni ich milujú a hľadajú ich.
Nechcem sa s vami hádať, profesor,
ale ja sám som bol svedkom, keď si ženy pri nervom zrútení vymýšľali rôzne bludy.
Nie je to blud.
Myslím, že vždy mala
úžasné spojenie s kozmickými silami.
Myslíš si, že je šialená.
Uvedomujete si súvislosť medzi týmito prípadmi?
Toto je otázka.
Jednoducho úžasné.
Hovorím vám je to všetko kvôli zmiznutiu jej manžela.
Nie. Toto je zlo...
Čo to je, ako to bolo vyvolané,
uvoľnené nateraz neviem.
Ale toto pozoruhodné dieťa, čo si pripútalo je vo vážnom nebezpečenstve.
Musím pokračovať v štúdiu.
Frau Hardingová.
Sadnite si blízko nej a sledujte.
Nahláste jej správanie.
Sievers, už žiadny ether.
Bude zúriť až do úsvitu.
Potom sa musí blázniť.
Dvíha sa strašná búrka.
Skončím s tou pliagou. S tým diablom.
- Pomoc!
Neboj sa.
Všetko je v poriadku.
Pomoc!
- Počúvaj. - Čo to bolo?
Počúvaj.
Pán... prišiel!
Krv je život.
Je tu! Je tu!
Pán je tu!
Krv je život!
Je tu!
Helen?
Thomas!
Nie nie!
Thomas!
Thomas.
Nenašiel ťa.
Myslel som, že ťa už neuvidím.
Láska moja.
Mala si pravdu.
Mal pravdu.
Má tvoj medailón.
Thomas.
Kto je to tentoraz?
- Thomas! - Hartman, dvere!
Idem, pane.
Thomas!
Matka! Ocko!
Je to monštrum?
Čo do pekla?
Tri hodiny ráno.
Bože.
Mor. Morová loď.
Do pekla.
Informujte prístavný orgán.
- A prineste doktora Siversa. - Rozumiem pane.
Tam to je, môj pane.
Tamto.
Maklér prežil.
Môžem uškrtiť ženícha, môj pane.
Ešte sa bude hodiť.
modlím sa...
Dajte mi pokyny.
Prikážte a použite ma.
Privediem ti
tvoj pekný majetok?
Dohoda vyžaduje,
aby dobrovoľne zopakovala sľub.
Nedá sa ukradnúť.
A predsa, pane...
prosím...
Ticho, pes!
Tvoje prosby sú čoraz drzejšie.
Nebudeš odo mňa nič žiadať.
Môj pane.
Úsvit je blízko.
Čoskoro ranné zvony
oznámia môj príchod.
A ja ochutnám teba.
Ako sa má?
Obávam sa, že prežíva to isté čo ja.
Odpusť mi spôsobené problémy.
Som rada, že sa opäť podobáš na seba.
Je to zázrak.
Možno sa profesor Franz pomýlil.
Možno to bolo len tvoje želanie, aby sa Thomas vrátil
- a bola to... - Moja melanchólia?
Thomas videl tie najstrašnejšie veci.
Keby som mohla hovoriť s profesorom...
Ticho. Jeho myšlienky sú také čudné.
Profesor povedal, že je to démon.
Leni, prosím.
V záujme detí.
Vianoce sa blížia.
Prečo táto večná tvrdohlavosť?
Ale mám pravdu.
Sievers, požiadal som o stretnutie
s šialencom a tu je mŕtvy muž.
Prosím, buďte trpezliví, pán profesor. ale táto udalosť ma zmiatla.
Sú tam všetky príznaky moru krvi.
Sepsa, výtok z očí.
Dokonca stopy po uhryznutí hlodavcami.
Obávam sa, že loď priviezla mor do Wisborgu.
A čo je mätúce v jeho tele úplne chýba krv.
Pozrite sa na túto zvláštnu značku.
Videl som nejakých škodcov v našich kanáloch,
ale povedzte mi, profesor, Majú potkany takéto čeľuste?
Nech nás chránia anjeli a démoni.
Kde je tvoj blázon?
Okamžite ma zaveď k nemu.
Nepočuli ste, doktor?
Nie.
Herr Knock ušiel.
- Čo? - Včera zabil dôstojníka.
Túto osobu treba nájsť.
Sirrah, ukáž mi cestu von.
Sievers, zavolajte Hardinga.
Dnes sa stretneme u mňa.
Toto nie je obyčajný mor.
Nechaj ma ísť.
Daj mi pokoj.
Thomas.
- Nemôžem dýchať. - To som ja.
Nemôžem dýchať.
Preč!
Prosím, neopúšťaj nás, mami.
Sľubujem, nikto sa ťa nedotkne.
Nie monštrum, nikto.
Pobozkaj svoju mamu.
A modlite sa.
Idem do postele, zhasnem svetlá;
Boh ochraňuj moju dušu.
Anna?
- Vystrašila si ma. - Prepáč.
Fridrich sa vrátil?
Nie nie.
Čo sa deje, zlatko?
Môžem…
dnes spať s tebou?
Naše priateľstvo je ako balzam na srdce.
Prepáč, že som sa na teba hnevala.
Ďakujem vám, že ma máte radi.
Môžeš si to vziať.
Boh s nami, Leni.
Nemôžem sa podvoliť prenasledovaniu duchom.
Ach nie, prosím, nie.
Nie je to len duch je schopný objaviť sa v tele
a s tými najhoršími úmyslami.
Čo to znamená?
Každý mor má tendenciu
zničiť všetok život na zemi.
Toto stvorenie je silnejšie ako samotné zlo.
Je to samotná Smrť.
Nespal som už veľa dní.
Môj dom sa stal posteľným chaosom,
a tu ma znovu zavolali
na bohom zabudnuté miesto, toto počúvať?
Nehovor mi, že veríš v takéto stredoveké diabolstvo!
Neverím. Ja viem!
Videl som veci vo svete,
pred ktorými by sa Isaac Newton plazil.
späť do lona matky.
Nestali sme sa tak osvieteními,
aby sme boli zaslepení plynným svetlom vedy.
Bojoval som s diablom
ako Jákob zápasil s anjelom v Penueli.
A ak chceme skrotiť temnotu,
potom sme povinní uznať jeho existenciu.
Páni,
máme do činenia so zlými duchmi a nositeľom moru...
s upírom Nosferatu.
Vy.
Cítila som Vás
plaziť sa v mojom tele.
To nie som ja.
To je vaša povaha.
Nie, milujem Thomasa.
Láska je pre teba druhoradá.
Presne ako som ti povedal nie si ľudského druhu.
Ste darebák, že tak hovoríte.
Mám chuť do jedla.
Nič viac.
Nechutné monštrum po stáročia,
ležal som v najhlbšej tme.
Kým si ma nezobudila, čarodejnica
a neprinútila ma vstať z hrobu.
Ty si moje utrpenie.
Nestarám sa o tvoje trápenia.
Sme však spojení osudom.
Tvoj manžel podpísal zmluvu vlastnou rukou
a zveril ťa mojej osobe
za hrsť mincí.
- Klameš! - Za hrsť mincí
zradil tvoj manželský sľub.
Čo o ňom vôbec vieš?
Teraz musíš potvrdiť ukončenie viazanosti,
a dobrovoľne.
Si klamár...
A vy sa radi necháte oklamať.
Ale bola som nevinné dieťa,
A ty si si myslel, že sa nevrátim?
Naozaj si to myslel?
Koniec koncov, tvoja vášeň je so mnou spojená.
Nedokážeš milovať.
Áno, nedokážem.
Nemôžem sa bez teba nasýtiť.
Pamätáš si, akí sme kedysi boli?
Ten moment... Pamätáš si?
Hnusíš sa mi.
Ty klameš!
Takže chceš, aby som dokázal. aj moje nepriateľstvo?
No, dám ti tri noci.
Dnešná bola prvá.
Dnes večer si sa zaprela
a tým ma nútiš
zničiť každého, na kom ti záleží.
Zaprela sa?
Vychutnávaš si moje mučenie.
Po tretej noci sa podvolíš,
alebo ten, ktorého nazývaš svojím manželom
zahynie mojou rukou.
Nie!
Ak ma nepozveš
uvidíš, ako sa celý svet zmení na prach.
Nie!
Zostávajú dve noci.
Nikdy som nič také nevidela.
Šíri sa rýchlejšie ako lesný požiar od včerajšieho rána.
Chorých už nie je kam dávať.
Výskyt rastie.
Požiadal som mešťanostu zaviesť karanténu.
- Je čas zavrieť mesto. - Toto nie je kresťanské.
Nájdeme miesto.
Je to ako keby prišiel Súdny deň. Zmiluj sa, Bože.
Musíme ukázať pokoru tvárou v tvár tomuto moru.
Tieň... dominuje...
Moje telo... mám pocit, že sa topí...
Topí...
Zápach zhnitého mäsa...
Dusivé.
ja…
Som taká slabá. ja…
Obávam sa Friedrich, že je tak silný,
tak hladný, že ma vyčerpáva.
Prinesieš... Prinesieš dievčatá?
Musím ich utešiť...
Zlato, všetko bude v poriadku.
Všetko sa čoskoro zlepší.
Ale v tomto si nie som istý.
Povedz mi, Helen...
Čo je to za neznesiteľnú tmu?
Ja…
Herr Harding, počúvajte. Niekto tu bol.
Tieň, pekelné stvorenie.
- Helen... - Prosím!
Nie sú to slabé nervy!
Je to ako povedal Profesor Franz... démon!
Odpustite, Frau Hutter, ale Vy a Thomas...
obaja... sa vráťte domov.
Čo?
Pre tvoje dobro.
Prosím ťa...
Zľutuj sa. Thomas je na tom veľmi zle.
Nemyslím tým, že ja...
Budem sa za Toma modliť.
- Obaja ste mi drahí, samozrejme. - A čo Anna?
Videli ste, v akom stave je?
To už nie je vaša vec.
Friedrich, počúvaj.
Všetci sme v smrteľnom nebezpečenstve.
Na kolenách ťa prosím!
No tak, Frau Hutter!
Prečo ma tak nenávidíš?
Ako sa opovažuješ takým tónom?
Vždy si ma nemal rád.
Pani, pozor na jazyk!
Nebudem stáť bokom a predstierať tvoju nadradenosť.
- Nechcem sa s tebou hádať. - Áno, počúvaj ma!
Prosím, vypočuj ma!
Urobil som maximum, bol som k Vám láskavý
počas tých dlhých mesiacov.
Zaviazal si si ma.
Nájdite dôstojnosť a preukážte úctu k svojmu opatrovateľovi.
Ako môžeš byť taký hlúpy a krutý?
Hartman Vám privolá kočiar.
Na moje náklady, samozrejme.
A kvôli tvojmu manželovi sa modlím, aby si sa naučila
správať s väčšou úctou.
Anna zomiera.
Ty zomrieš!
Všetci zomrieme!
Prečo si mi o tom nepovedal skôr?
Bol som blázon.
Samozrejme je to Herr Knock.
Jeho obsedantné požieranie živých bytosti...
Toto je určite on.
Nie je Nosferatu.
Ale musíte ho nájsť
lebo má zmluvu s tým tieňom.
Všetko prehľadať.
Zdvihnite koberec.
Znak Šalamúna.
A súbor ich tajomstiev.
"A stál som na piesku u mora,
a videl som šelmu vychádzať z mora."
"A drak mu dal svoju silu..."
„A boli mu dané ústa, hovoriť rúhačsky...“
„Šelma bola ako leopard;
jeho nohy sú ako nohy medveďa, a jeho ústa sú ako ústa leva...“
„...So siedmimi hlavami a desiatimi rohmi:
na jeho rohoch boli koruny,
a na ich hlavách sú mená rúhania...“
Našej somnambulka a jej manžel
sú v nebezpečenstve. Musím ich navštíviť.
Poslal som ich domov.
Ako sa môžeme vysporiadať s touto zvrátenosťou?
Neviem. Poslali ste ich preč?
Vy ste ich poslal preč?!
Ach... áno.
Ste bezradný?
Presne tak. Neviem.
Nikdy som sa nestretol Nosferatu tvárou v tvár.
Je bezradný.
Všetky vaše krásne prednášky sú len opakovaním
z krvavých kníh, ktoré čítam!
Prostriedky boja a ničenia
veľmi rôznorodé. Každá lokalita má svoje.
O ich účinnosti takmer nič nie je známe.
Ale jedna spoločná vlastnosť
- čo ma najviac zaujíma. - Pokračujte.
Podľa všetkých zdrojov Nosferatu je nútený vrátiť sa
na miesto kde bol pochovaný,
pri prvom zakikiríkaní kohúta.
To znamená, že cez deň spí vo vlastnom hrobe.
Čo ak sa to nestane?
To je otázka, drahí Sievers.
Bože môj...
Bože môj!
Som zhrozený.
Som zlomený. Odíďte.
- Okamžite vypadnite. - Harding...
Obaja!
Prosím, Friedrich, my nie...
Páni, nevidíte čo sa to tu deje?
Skutočná choroba zabíja skutočných ľudí.
- Do pekla, Harding! - Áno, vám obom!
Prepáč, Sievers, prepáč...
Frau Hutter je šialená.
Už dávno mala byť na psychiatrii.
A moja Anna...
pohryznutá potkanmi.
Potkany! To je celý rozhovor.
Zajtra opúšťame Wisborg.
Karanténa... Zajtra budú všetky cesty zablokované.
Nenechám svoju ženu stať sa obeťou čistého šialenstva.
Démon noci už ochutnal krv tvojej ženy.
A vráti sa po zbytok.
Odíďte.
Oh Thomas...
Helen, láska moja...
Musíme odísť.
Musíme opustiť mesto.
Si v nebezpečenstve.
- Vedela si to... - Nemôžeme utiecť.
Ale musíme!
Musím ti niečo povedať.
Niečo odporné, odporné...
Nič čo povieš ma neprekvapí,
pretože diabol chodí po našej zemi.
Stretol som sa s ním osobne a on...
Nemôžem ani pohnúť jazykom. Ale on...
- Prišiel po teba do Wisborgu. - Viem.
Čo?
Poznám ho.
Poznáš ho?...
Bol som to ja, kto na nás priviedol toto zlo.
Nepovedala som to tajomstvo...
žiadnej živej duši.
Hľadala som spoločnosť,
hľadala
nežnosť. A našla som.
- Čo to hovoríš?
- Spočiatku bolo všetko pekné, doteraz nepoznaná blaženosť. - Helen...
Potom sa všetko zmenilo na peklo
čo ma skoro zabilo.
Ale Thomas…
Bol si to ty, kto mi dal silu oslobodenia sa od hanebných okov.
Ty!
O čom to hovoríš?
Nerozumieš?
Prosím o vysvetlenie.
On je podstatou mojej hanby. On je podstatou môjho smútku.
Kedysi dávno si ma vybral ako svoju milovanú a teraz sa vrátil.
Dozvedel sa o našej svadbe... a vrátil sa.
- Nemožné. - Prenasleduje ma v mojich snoch.
Každú noc moja myseľ je zaneprázdnená s ním.
- Helen. - Nedotýkaj sa ma!
Nesmieš sa ma dotknúť.
Prestal si mi písať.
Čo?
Sľúbil si, že mi budeš písať každý deň.
Dorazil na hrad a potom na mňa hneď zabudol?
Nie, ja...
Klamár.
Po tom, čo si sa práve priznala, ako...
Povedal mi o tebe všetko.
Aký si bol smiešny.
Plachý.
Ako malé dieťa.
Ako si mu padol do náručia, ako omdlievajúca mladá dáma.
- Helen... - Povedal mi, ako si ma jemu predal.
- Nie, ja... - Naša láska mala byť posvätná.
- Prosím... - Nikdy ma nepočúvaš!
A kde je toto všetko?
Kde sú tvoje peniaze? Propagácia? Nový domov?
Kde je všetko, o čo si sa snažil?
Už si vôbec splatil svoj dlh najdrahšiemu Hardingovi?
Alebo mu to oplatil morom, čo infikoval jeho ženu?
Odišiel som pre nás a našu budúcnosť.
Pre naše dobro?! za čo? Tento odpad?
- Pre tvoje dobro! - A je to všetko márne!
Ako to, že nerozumieš?
Vôbec sme sa nemali vziať.
Veď už sme mŕtvi!
Helen, prosím ťa...
Helen!
Pošlem po Dr. Sieversa.
Nie!
Nie, prosím, nie.
Polepším sa.
Polepším sa. Úprimne. Sľubujem.
Nemôžeš ma potešiť tak ako on.
Áno, vezmi si ma!
Prosím.
Prosím!
Áno.
Pobozkaj ma.
Pobozkaj svoje srdce. Priamo do srdca.
Nech sa pozrie. Nech vidí našu lásku.
Bez teba sa stanem démonom.
Ellen! Ellen!
Helen, to som ja. Helen.
Helen, milujem ťa. milujem.
Nedovolím ti ublížiť.
To som ja, to som ja.
Drž sa ďalej odo mňa. Som nečistá.
Nikdy.
Ak k nemu nepôjdem, zabije ťa.
Budeme oddelení a celý svet bude odsúdený na zánik.
Nie.
Zabijem ho.
Zabijem ho, prisahám.
Už ti neublíži.
Nikdy.
Konečne.
„A hľa, krásna panna
„ponúkla svoju lásku šelme
„a splynula s ňou v náručí
„kým prvý kohút nezaspieval.
„Jej ochotná obeť tak zlomila kliatbu
a oslobodila ich od Nosferatu.“
Ona je náš kľúč.
Nebuď sa.
Ocko! Ocko!
Friedrich. Friedrich!
Friedrich, zobuď sa.
Už nemôžem plakať, nezostali mi žiadne slzy.
Potrebujem sa s ním porozprávať.
Ešte minútu. Jeho smútok je príliš veľký.
Dovoľte mi?
Budú aj iní.
- Bola tehotná. - Viem.
Pri každej zmene vetra
smrť odloží svoju kosu.
Profesor, chcem sa porozprávať.
Toto chcem aj ja.
Dostaňte toho bastarda preč!
- Tvoja chorá myseľ... - Prosím.
...priniesla túto katastrofu!
- Dosť. - Nie, je to moja chyba.
Nemáš s tým nič spoločné, Thomas.
- Tvoja prítomnosť... - Smútime
- ale počuj nás. -... uráža ma!
Friedrich, tieto nočné mory existujú!
Existujú.
Ale nemá žiadne známky moru.
Mníšky sa snažili uzdraviť ma modlitbami,
ale obávam sa, že jeho kúzla majú nado mnou moc.
Ver v Pána a vo svoju silu.
Monštrum ťa hodilo k vlkom - a predsa si prežil.
Harding.
Prepáč, nie som sám sebou. ja…
Prosím ťa o odpustenie.
Moja myseľ nemôže prijať...
Vzchopte sa. Vzchopte sa.
Orlokova rakva je uschovaná na panstve Grunewald?
- Určite. - Priamo pod nosom.
Dnes zničíme monštrum.
- Som s tebou. - Nemožné, Helen.
Budeš na bezpečnom mieste.
Stretneme sa u Hardinga a pôjdeme na panstvo.
Prosím, pripravte sa na všetko.
Posvätíme zem, kde je pochovaný,
a zničíme sarkofág.
Na úsvite sa nebude mať kam schovať.
Čo budeme robiť s telom?
Prebodneme ho železným kolíkom.
- Čo ak to nebude fungovať? - Mal by.
Profesor, odprevadím vás k dverám.
Viem, že to musím byť ja, profesor.
Som zvedavý turista v okultnom svete.
A máte to vrodené.
Vzácny dar.
Jeho príťažlivosť je taká silná
a strašná...
Môj duch nemôže byť zlý ako on, však?
Aby bolo možné zničiť zlo, musíme to vedieť.
Nájdite to v sebe.
A potom ho zabiť...
inak nedôjde k spáse.
Nehľadám spásu.
Skrývala som svoju podstatu, je to všetko moja vina.
Potom ju počúvajte.
Obávam sa, že Nosferatu je odolný na všetky naše železné koly.
Som presvedčený, že Vy sama
nás môžete zachrániť.
Helen, musíme ísť.
Za pohanských čias
ste mohli byť veľká Isidina kňažka.
A v tomto zvláštnom modernom svete
váš cieľ je oveľa dôležitejší.
Vy ste naša spása.
Ďakujem.
Dnes rozptýlim pozornosť vášho manžela.
Choďte domov.
Dohliadnite nech je odolný na poľovačke.
Skončí to?
Sľúb, že sa nevrátiš kým nebude po ňom.
- Sľúb mi to. - Sľubujem.
Nemá nad tebou žiadnu moc, Thomas.
Vkladám do teba svoju plnú dôveru.
Milujem ťa.
Neboj sa.
Dovidenia.
Nie je tu?
Nie, pán Harding odišiel.
Kam mohol ísť?
Hlboko smúti.
Počkáme.
Pred západom slnka je čas.
Nie, musíme ho nájsť.
Nie je mu dobre, Sievers. Bojím sa o neho.
- Harding! - Harding!
Friedrich!
Clara.
Louisa.
Moje dcéry.
Anna.
Aká tmavá je tvoja posteľ.
Tak malá.
Anna, moja láska.
Náš syn.
Náš malý syn.
Odpusť mi.
Už nezavriem oči.
Nikdy.
Nech tvoje nežné objatie,
dá mi blaženosť,
ďaleko od večného spánku.
Friedrich!
Bože môj.
Meškáme.
Musíme zapáliť ich infikované telá.
Oheň ich očistí.
Toto už nezvládnem.
Prosím, musíme pokračovať.
Ale Orlok...už nepovstal?
Nemali by sme sa vrátiť domov?
Nie, nebudem čakať do rána.
Veľmi múdre, Thomas.
Cítim ako sa nadomnou dnes večer vznáša.
Pane, zmiluj sa nad ich dušami.
„V mene Jehovu,
mocou a slávou týchto troch mien:
Tetragramaton, Annexeton, Primatum,
Vyháňam vzpurného ducha Nosferatu
do ohnivého jazera
kde zostaneš do súdneho dňa,
a zabudnutí pred tvárou Boha,
ktorý príde súdiť živých i mŕtvych
a celý svet ohňom."
Prišla tretia noc.
Za domom je kaplnka.
Ponáhľaj sa, Thomas!
Som pripravená.
Volám ťa: príď.
Toto je jeho brloh.
Preboha.
Choď, Thomas.
Osloboď telo démona.
Thomas, nie!
Herr Knock.
Ja…
dal som mu moju dušu.
Stal by som sa nesmrteľným princom potkanov.
Ale stará sa len o nevestu,
ona mu patrí.
Monštrum.
Zasiahnite znova.
Ja som rúhač.
Zomri, ty pekelník!
Všetko tu spáľte.
Išiel k mojej žene.
Všetko treba spáliť. Zničiť jeho dom.
Zničiť úkryt.
Nemôžem strácať čas.
- Prenasleduje Ellen. - Musí to byť ona!
Nemôže odolať volaniu jej krvi.
Si sa zbláznil.
Vedel si, že Orlok tu nie je.
Vedeli to deň predtým.
Toto je vôľa vašej manželky.
Toto je nemorálne!
Boh je nad pozemskou morálkou!
Márne, márne sa ponáhľaš!
Koniec koncov, nemôžete utiecť pred osudom!
Jej temné spojenie so šelmou nás zachráni,
a keď za úsvitu vyjde slnko,
Čaká nás vyslobodenie!
Mor nás prejde!
Vyslobodenie!
Robíš to dobrovoľne?
Áno.
To znamená, že zmluva je splnená.
A opäť bola zložená prísaha.
Áno.
Keďže naše duše sú jedno,
Je čas, aby sme sa stali telom.
Si moja.
Viac.
Helen.
Odpusť nám.
„A hľa, krásna panna
„ponúkla svoju lásku šelme
„a splynula s ňou v náručí
„kým prvý kohút nezaspieval.
„Jej ochotná obeť tak zlomila kliatbu
a oslobodila ich od Nosferatu.“
Preklad a úprava: @jdf
www.Titulky.com