DELICIOUS IN DUNGEON
Am dormit prea mult!
Nu-i aud inima.
Sigur! Nu se aude din cauza armurii.
Nu demult a adormit.
Se pare că îi trece și toxiinfecția.
Așa. Deci m-am agitat degeaba.
Mai lasă-l să doarmă puțin!
A delirat toată noaptea.
Știți, în temnița asta, chiar și monștrii
care au fost înfrânți de intruși contează.
Chiar și când învingem monștri,
nu facem decât să menținem echilibrul ecosistemului.
Dar, dacă nu-i exterminăm, monștrii vor ajunge în orașe.
Și atunci orașele vor angaja aventurieri să-i vâneze pe monștri.
E foarte bine proiectată.
La ce te referi?
La temniță, evident.
Am învățat despre asta la școală, cu mult timp în urmă.
A fost complicat.
Uite!
E Marcille, din colegiu, nu?
Cea mai strălucită elevă din istoria școlii!
Se spune că a devenit asistent de profesor în prima ei zi aici.
Și că are șanse să devină mag la curte.
Ce uimitor!
De fapt, am devenit asistent doar în a cincea zi de școală.
În ce privește postul de mag, era slujba unuia din părinții mei.
Azi, am rugat-o pe dna profesor să pot veni și eu la oră.
Sper să ne înțelegem bine.
- Da! - Da!
Azi, vom încerca un experiment de înmulțire a spiritelor.
Luați fiecare câte un borcan și ieșiți din clasă.
Luați niște scânduri, găuriți-le
și așezați bucățile într-un borcan, cu straturi de pământ între ele.
Creați un ecran protector,
umpleți borcanul cu vrajă
și eliberați spiritele în el.
Spiritele minuscule se hrănesc doar cu vraja din borcan.
Dacă vraja e prea puternică sau prea slabă, vor muri.
Să crești spirite stă la baza vrăjilor de invocare.
Structura borcanului seamănă cu cea a unei temnițe în care trăiesc monștri,
de asta i se spune „temniță mică”.
Când e gata, duceți borcanul în depozit.
Le verificăm peste o săptămână.
Ce frumos e borcanul tău, Marcille!
Sigur n-ai mai făcut asta?
De ce studiezi vrăjile de invocare?
Nu e specialitatea ta, nu?
Studiez cum aș putea crea o temniță sigură.
Momentan, mă preocupă compoziția vrăjilor.
De exemplu,
metoda noastră de a aduna mătrăgune e cam periculoasă.
Dacă reușesc să proiectez o temniță sigură
și să cresc doar monștri benefici în ea,
cred că aș putea fi de folos societății.
Asta da!
Ce tare!
Uită-te la borcanul lui Marcille!
Ce frumos!
Vreau să-l văd și eu!
Dă-mi să văd!
Ai grijă!
Ești teafără?
Mulțumesc!
Solul e plin de impurități
și apar multe goluri în borcan, ceea ce slăbește vraja.
Așa, spiritele dinăuntru nu vor putea supraviețui mult.
Sper că nu ți s-a murdărit uniforma.
Fata aia e mereu plină de noroi
și tot chiulește, de asta rămâne mereu în urmă.
Luați-vă borcanele
și vedeți câte spirite mai sunt în viață.
Vai, nu, sunt toate moarte!
Abia mai trăiesc.
Am creat o nouă specie de spirite!
E mucegai.
Dacă mai sunt multe spirite în viață, flacăra va arde puternic.
Ale tale sunt aproape la fel ca acum o săptămână.
Felicitări!
Borcanul meu!
Spiritele tale s-au înmulțit destul de bine.
Ce să fac?
Rezolv eu.
Cum ai reușit să faci asta?
Îmi pare rău!
E un loc care e mereu plin de spirite
și m-am gândit să-l folosesc ca inspirație.
Plin de spirite?
Unde e locul acela?
Știi…
Cred că borcanul ăsta are monștri cât o temniță.
Va fi o mostră splendidă.
E într-o temniță adevărată.
Pe aici mă furișez afară.
O ieșire secretă?
Mereu faci chestii din astea?
Da!
Deci de asta nu înveți bine la școală.
O lăcustă!
Zmeură!
Nu mânca ce nu cunoști!
Și nici nu le atinge! Pot fi otrăvitoare și periculoase!
Nu sunt misterioase.
Lăcustele și zmeura nu sunt otrăvitoare.
E o temniță adevărată.
E prima dată când văd o temniță.
Sunt vrăji inactive aici, iar aerul e nemișcat.
E o peșteră formată natural.
E periculos!
Nu te teme!
Eu vin des aici.
N-ai să pățești nimic cât timp calci unde e uscat.
Vai!
Chiar că temnițele sunt pline de spirite.
Am folosit pământul și apa de aici în borcanul meu.
Înțeleg.
Ce faci de obicei când vii aici?
Scriu scrisori și citesc cărți.
Deci de asta chiulește.
Oricum, locul pare destul de sigur.
Stai așa!
Dacă pregătesc solul aici și plantez mătrăgune,
voi putea folosi puterea magică a temniței în siguranță.
Da, ar trebui să meargă.
E și destul de departe de apă.
O mâzgă!
Ar trebui să ardem toți monștrii!
Nu!
De ce ai făcut asta?
Nu se aventurează în zonele luminate de soare.
Mâzga descompune excrementele de liliac și le transformă în vrajă.
Fără ea, temnița s-ar ofili.
Lilieci…
Poftim!
Sunt bune.
Dacă sunt așa de bune, sigur le mănâncă și alte animale.
Mă întreb ce mănâncă liliecii de aici.
Când fac fructe zmeurii ăștia?
Ce animale se hrănesc cu fructele lor?
Fără să știu toate astea, nu voi putea proiecta o temniță.
Mai am multe de învățat.
Mulțumesc că m-ai adus aici!
Credeam că pot evolua doar studiind vrăjile.
Dar se pare că m-am înșelat.
Apropo…
Eu sunt Falin. Pe tine cum te cheamă?
Sunt Marcille.
Falin, m-aș bucura să fim prietene.
Cea mai strălucită elevă din istoria școlii?
Sigur nu-i așa.
E adevărat!
La școală, eram elevă eminentă, să știi!
Oricum, temnița asta e un loc uluitor.
E calculată perfect
și în ea circulă încontinuu cantități enorme de putere magică.
Dacă vrăjitorul ăsta nebun chiar există,
sigur e dus cu pluta.
Senshi, ai face bine să te muți altundeva.
Asta nu te privește pe tine.
În primul rând, urăști vrăjile,
iar temnița asta e construită din ele.
Nici nu te aud.
Înțeleg.
Deci de tine vorbea.
După ce sora mea se înscrisese la școala de vrăjitorie,
scrisorile de la ea vorbeau numai despre griji.
Dar de când mi-a spus că și-a făcut o prietenă,
părea să se bucure de fiecare zi.
A spus că ești o persoană minunată.
Mereu te ridica în slăvi.
Și pe tine te ridica în slăvi.
Spunea că te respectă.
Vorbești serios?
La ce se pricepe?
Știe să imite un câine.
Nu cred că e momentul să te plângi.
Bine.
Să mergem s-o salvăm pe Falin cât mai repede!
Să mergem!
Dacă ești treaz, ridică-te odată!
Aici ne aflăm acum.
E locul în care orcii au spus că a fost văzut dragonul roșu.
Avem de mers două zile până acolo.
Probabil că dragonul nu stă într-un loc,
dar nici nu e genul de monstru care să hoinărească.
Ideal ar fi să mai facem doar două opriri.
O dată la jumătatea drumului
și încă o dată înainte să ajungem la dragonul roșu.
Îl trezim pe Laios când se stinge lumânarea.
Pregătiți-vă!
Vom avea mult de mers.
Vreau să mă spăl.
Unde vrei s-o faci?
O fac în colț.
Grăbește-te!
Noi te așteptăm afară.
Nu e nevoie să plecați.
Pot s-o fac și îmbrăcată.
Cum vrei tu.
Îi deranjez, nu-i așa?
Poate ar fi trebuit să studiez vrăjile de iluzii.
Dar nu asta e problema, nu?
Era mai ușor când jumătate din noi eram fete.
Aici ne despărțim.
Ce? Ne lăsați baltă chiar acum?
Nici nu știm ce-i cu Falin.
Îmi pare rău, dar și noi trebuie să trăim din ceva.
Mă întristează chiar și amintirea.
Și eu credeam că ne sunt prieteni!
Ridică-te, Laios!
Trezește-te!
E timpul s-o urnim din loc!
Așa!
Vai! Am pus prea multă apă la fiert.
O…
Ondina!
Ce-i?
Toiagul meu!
Mers pe apă…
Apa se mișcă.
Nu poți folosi arme! Avem nevoie de foc.
De foc?
Aș putea aprinde un foc.
Marcille, trebuie să te descurci singură!
Ușor de zis, greu de făcut.
Sper să nimeresc.
Marcille, fă ceva!
Nu vă apropiați de apă!
Efectul mersului pe apă e tot mai slab!
Marcille!
E de rău! Nu te opri!
Nu pot scăpa de ea cu piciorul rănit.
Oare unde s-a ascuns?
Abia se târăște. Nu pot nici să mă uit!
Dați-mi o clipă și aprind focul!
Nu avem atâta timp…
Nu mi-au rămas multe vrăji.
Următoarea lovitură trebuie să-mi reușească!
Unde o fi?
Sigur se vede cumva.
Acolo!
E sânge acolo!
Se mișcă foarte rapid!
Marcille!
Ce rău!
Este…
Putem face un singur lucru.
Să fugim!
Marcille, cum te simți?
Am oprit sângerarea, dar nu mai am putere, nici vrăji.
Nu-mi pot reveni complet.
Îmi pare rău!
N-ai pentru ce.
Odihnește-te puțin!
Da.
Trebuia să fiu mai atent când Falin îmi arăta vrăji de vindecare.
Laios!
Ce facem acum?
Nu ne putem continua drumul fără vrăji.
Și nici fără mers pe apă.
Să așteptăm să mai vină aventurieri!
Poate vine vreun vraci sau un mag.
Chiar crezi că dăm de un aventurier amabil?
Oricum, nu avem nimic de oferit în schimb.
Nu avem altceva decât carne de kelpie.
Atunci roagă-te să dăm de un aventurier lihnit!
Astfel de hrană prețioasă rar găsești în temnița asta.
Nu asta contează acum.
Carne.
Ai și ficatul?
Cum să nu.
De fapt, ficatul e bogat în fier.
Fier…
Asta înseamnă…
- Grătar! - Grătar!
Coamă, gât, ficat,
coaste, coadă, pulpă, mușchiuleț
și legume.
FRIPTURĂ DE KELPIE LA GRĂTAR
Marcille!
Poți să te ridici în fund?
Ți-am pregătit ceva bun.
Pulpă.
Cum stă ficatul?
Organele trebuie prăjite bine.
Scuze, Marcille! O să mănânc eu mai întâi.
Nu prea are gust de vânat.
Da, e cam ațos, dar e bun.
Are gust de cal sau de animal marin?
Păcat că n-am avut ocazia să gust niciunul, așa că nu pot spune.
Costițe.
Grăsimea e dulce.
E foarte fragedă.
Marcille, ficatul e gata.
Mușchiuleț.
Ți se topește în gură.
Îmi place.
Mult ficat pentru tine, Marcille.
Carne de la coadă.
E bună.
Are un gust interesant.
Mai ia, Marcille!
Mai mult ficat, Marcille.
E bun, Marcille?
Mănâncă, Marcille!
Îți place, Marcille?
Vreau să gust și din celelalte părți!
Se pare că a prins forță.
Ficatul chiar e sățios.
Dar ce facem în privința vrăjilor?
Păcat că nu există carne care să-i redea puterile magice.
De ce ai îndesat iarbă magică într-un vasilisc?
Cred că a fost cea mai bună decizie.
Mi se pare mie sau și tu simți ceva miros?
Vine de jos.
Oare ce miroase așa?
E miros de carne la grătar?
Sigur gătește cineva.
Ce, serios?
Ce tâmpit
face grătar într-un loc ca ăsta?
Subtitrarea: Timea Ficzay