ДИВАТА АФРИКА
Африка е сух континент,
в който управляващата сила на живота е сладката вода.
Често малко, а понякога обилна
водата е архитект на пейзажите
и катализатор за някои от смайващите животински спектакли.
Това е историята на най-скъпоценната стока в Африка
и на омайния свят който е създала.
ЕЗЕРАТА И РЕКИТЕ
Източник на цялата прясната вода в Африка са дъждовните облаци,
образувани от топлите океани, които обграждат континента.
Те се движат над сушата в различни посоки
управлявани от непостоянните ветрове.
Това са високите земи на Африка, хълмовете и планините,
които задържат голяма част от техния скъпоценен товар.
Контурите на земята,
падините и долините първи провеждат потока на водата.
Събирайки обем и сила,
водата все по-властно дълбае своя собствен път.
Водопадите Виктория в Зимбабве.
Най-голямата водна завеса в света
Не случайно местните племена ги наричат
'дима който гърми'.
Хиляди потоци са се слели в една мощна река.
Водите стават естествен архитект.
Камъните удрят по леглото на реката
и правят водопадите по-големи, а клисурите по-дълбоки.
Тези води имат име
река Замбези.
Когато областта става равна,
реката създава област с благоприятни възможности за живота.
Водите са спокойни и топли
богати на кислород и разтворени минерали
елементи необходими за живота.
И риболова е добър!
Тръстиковия корморан е специализирал в преследване на сомчета.
Рибата е основната храна на хората от племето Токалейа.
На хиляда километра от изворите си
водите на Замбези са кротки
нежни и богати за поддържане на живота.
Замбези е една от четирите главни реки,
които извират в екваториална Африка и се разклоняват
като гигантски артерии през континента.
Погледнати от космоса
каналите на Конго обхващат над 3 милиона
километра от тропическата джунгла.
Нил е най-дългата река на света,
изминавайки почти 7000 километра до Средиземно море.
И могъщата Нигер,
носеща живот в пустинната Западна Африка.
Тези големи реки се захранват от десетки хиляди притоци
приличащи на капиляри по лицето на Африка.
Притоци да, но както и да се погледне все големи реки.
Например Луангва, която се влива в Замбези.
Лъкатушейки по пътя си през високите земи,
Луангва се забавя
и събраните наноси се отлагат за да формират околния пустинен пейзаж.
За животните на земята,
реките са местата, където получават необходимата им вода.
Тук, както на много места в Африка дъждовете са редки и непредсказуеми.
Сушата може да продължи повече от 8 месеца
и Луангва се смалява.
Макар, че 57 милиона тона дъжд падат ежедневно на Африканския континент
около 80% от него се губи от изпарение или се поглъща от земята
затова останалата част е скъпоценна.
Нуждата от вода
събира по речните брегове различни животни
сключили временно примирие.
Но утоляването на жаждата крие рискове.
Нилският крокодил, създание по-старо от самата Африка.
Неговите ловни умения са развивани над 200 милиона години.
Много предпазливо
той се промъква на метър от жертвата.
Жадните биволи забравят за опасността.
Това е твърде много за един крокодил извън водата,
но ще има и друг шанс.
Сухия сезон е благоприятен за крокодилите,
но е истински проблем
за друго голямо сладководно животно в Африка - хипопотама.
В дълбоката вода те защитават кожата си от суровото слънце.
И когато реката спадне до критически ниско ниво,
мъжките стават агресивни.
Тези ожесточени боеве са за дълбоките вирове,
които женските предпочитат.
За победителя наградата е дълбока вода
и многобройни женски.
Живота на хипопотама е управляван от ритъма на сезоните,
но тези малки червеноклюни чинки Куелея
са скитници.
Те инстинктивно откриват водата от стотици километри.
Както при сивите скакалци, тук се струпват милиони
формиращи ята широки до 4 км.
Куелея и много птици в субтропична Африка
се размножават, когато храната и валежите са обилни.
Тук в Луангва, една птица прави обратното.
Червените пчелояди се размножават през най-горещото време на годината,
когато песъчливите брегове на реката са оголени от ниската вода.
Той не блъска глава в брега,
а дълбае гнездо.
Това е ежегодна работа,
тъй като реката винаги възстановява формата на брега.
Най-стръмните брегове са най-търсени защото са най-недостъпни за хищниците.
Някои пчелояди ще опитат всичко за да получат това, което искат.
Но притежанието на гнездо не гарантира партньорка.
Тя трябва да бъде съблазнена с подарък.
Той и предлага пчела за заздравяване на връзката.
В една пренаселена колония като тази, има много паразити и кърлежи
и червените пчелояди взимат почивка за да ги изгорят на слънцето.
Но те не могат да си позволят да се отпуснат.
Шума на размножаващите се на птици винаги привлича беда.
Пристига чудовището.
Вараните са боклукчии и добри плувци.
Чувствуват се като у дома си в реките на Африка.
Пчелоядите са безсилни пред този крадец на яйцата.
Но в тази огромна колония
само малък брой гнезда са опустошени.
А много от яйцата са недостъпни.
Но не само от вараните се боят пчелоядите.
Покрай бреговете на Луангва дебне по-голяма заплаха.
Африканският орел рибар.
Той обича също и птици.
За мъжките хипопотами сушата може да бъде убиец.
Под жарките небеса,
ранените и изтощените в битките рухват.
А наблизо чака търпеливия гробар.
Макар че храната им обикновено е дребната риба,
крокодилите могат да минат и с едно голямо ядене на годината.
А голям мъжки хипопотам има повече от два тона месо.
Стомашните сокове на крокодила са по-силни от тези на другите животни
и лесно разграждат всички части на трупа
дори копитата, костите и кожата.
Въпреки масивните челюсти крокодилите не могат да дъвчат,
но могат да откъсват големи парчета месо,
като захапват трупа и се въртят.
Най-големите крокодили могат да погълнат до половин тон месо.
При такова нападение трупа може да изчезне за часове.
Реките на Африка са жизненоважни за линиите на живота,
носейки облекчение на най-суровите места.
Те все още държат само част от сладката вода на континента.
През последните 20 милиона години
Африка се разкъсва по Голямата Рифтова долина,
създавайки нови басейни които се изпълват с вода.
Резултата е верига от гигантски езера,
както Танганика, Киву и Малави.
Езерото Малави е като океан от сладка вода.
Дълбоко е почти километър и е дълго 600 км.
Раждането на това голямо езеро води до бързо развитие на живот.
Повече от 700 вида цихлиди са се развили само от един вид риба,
който първи влязъл в езерото от съседните реки.
Конкуренцията за храна и пространство
е развила специфични навици при различните видове цихлиди.
Много се хранят с водорасли
и всеки се е развил да събира различни видове от скалите.
Но не всички цихлиди са вегетарианци.
сред ятата риби в средните слоеве дебне риба бърза като светкавица.
Баракудата от езерото Малави.
А долу е единствената риба в света, която се преструва на мъртва.
Тази цихлида примамва жертвите си преструвайки се на гниещ труп.
В този опасен свят, младите цихлиди се нуждаят от защита.
Много майки в Малави крият люпилото в устата си.
Това върши работа, докато малките не станат много едри.
Когато поотраснат младите цихлиди се насочват към дъното.
Петдесет метра по-надолу те намират нови дете гледачи.
Двойка сомове.
Сомовете имат свое голямо люпило,
но осиновяват и стотици малки цихлиди.
Това забележително поведение е ново за науката, и никой до сега не знае как
или защо се е развило.
Езерото Малави е стабилен воден масив,
където живота е защитен от крайностите на климата.
Но пристигането на дъждовете оказва сериозно влияние
на всички негови жители.
От езерната повърхност излитат милиарди комари
и рояците им са дълги 5 и високи 2 км.
Не се знае каква е причината за това събитие.
Цикъла на луната
или дъждовните капки удрящи по водата.
За комарите, пътуването от езерното дъно е опасно.
Техните ларви трябва да се издигнат 40 метра,
преминавайки покрай хиляди гладни уста.
Дори и в размножаващия се рояк
комарите не са в безопасност.
С тях се хранят бързолети и лястовици,
които се угояват преди дългата миграция към Европа.
След оплождането женските снасят яйца, на повърхността
и за няколко дена всички умират.
Това е другия източник на храна за цихлидите.
Но храненето при повърхността е игра със смъртта.
Пъстрото рибарче е снайпериста на откритите води
Пъстрите рибарчета са най-големите в Африка,
и могат да ловуват до 20 км. навътре в езерото
Езерото Малави е така продуктивно, че почти четвърт милион души
се изхранват от него.
70 % от протеина
в местната храна идва от рибата.
С тяхното изобилие и неизчерпаема свежа вода,
големите езера на Африка, са както оазиси в този сух континент.
Но тяхното влияние се простира далеч отвъд бреговете им.
По време на дъждовният сезон нивото на големите езера
може да се издигне с над 3 метра.
Те се разстилат над област два пъти по-голяма от Ирландия.
Това представлява милиарди тонове допълнително вода.
Препълнените езера не могат да побират всичката излишна вода.
Тя се оттича в околните реки, които излизат от бреговете си
подготвяйки нови типове воден свят, африканските мочурища.
Всяка години река Чамбеши наводнява 10,000 кв. км в Замбия...
превръщайки ги в огромното мочурище Бенгуелиу.
Тези води са топли и плитки.
богати на хранителни вещества... и пълни с живот.
Подвижността е ключа за оцеляване в мочурищата,
където храната често е трудно достъпна.
С дългите си крака,
водния козел може да гази, към най-богатите водни ливади.
Летейки сивите рибари, белите чапли и щъркелите
откриват най-добрите риболовни райони.
В най-далечните части на Бенгуелиу
живее една от най-редките и потайни птици в Африка.
Китоглавия щъркел
Той е предпазлив и зорък ловец
способен да долови и най-слабото движение под повърхността.
Рибата протоптер.
Kитоглавия щъркел ловува едри риби в ограничени територии,
но болшинството птици в Бенгуелиу трябва да търсят навсякъде
за да намерят най-големите струпвания на насекоми, жаби и риба.
С показване и извикване един друг,
брадатите жерави си предават информация
за най-добрите места за хранене.
Груповата работа е характерна за лопатарките.
Напредвайки като римски легион те подкарват дребната риба пред тях.
Размахвайки клюнове
създават въртопчета,
които им помагат да усетят и хванат рибата.
Пред тях черни чапли пресрещат бягащата плячка.
Те са внимателни ловци.
Използувайки крилата си като чадъри
примамват неподозиращите риби чак до краката си.
Издигайки се и спадайки през сезоните
плитките води на Бенгуелиу са създали истинско вълшебно мочурище.
Далече на юг от Бенгуелиу
има много различно и по-сложно мочурище.
Окаванго в Ботсвана.
Речна делта разперена като ветрило и не достигаща до морето.
Един огромен килим от водни канали.
Окаванго е оформен от земята, водата
и грубата животинска сила.
Хипопотамите са булдозерите в мочурището.
Те създават канали, които променят пътя на водата.
Тези водни канали се променят вечно.
Растителност и утайка затварят старите канали,
а разливите оформят нови езера.
В централното блато има постоянно вода.
Тук е рай за хипопотамите.
Тук няма опасност да умреш от жажда.
Тази група се равнява на 40 тона земекопни машини.
Но не само силата на хипопотамите оформя делтата,
тяхната тор обогатява каналите
и увеличава плодородието на цялата система.
Земята тук е равна и водите на Окаванго се движат бавно.
Трябват 6 месеца за да преминат делтата.
Полета от бързо растящ папирус преобладават в горните части
където водата е малко по-бърза.
В тези бавни води се среща Хепсетуса - Африканската щука,
която търси нови райони за хранене и хвърляне на хайвер.
Движението на рибите се следи
от ловците на племето Байей в Ботсвана,
Те заграждат каналите с мрежа за да пресрещнат мигриращата риба.
В чистите тихи води на Окаванго плячката лесно се забелязва отгоре.
Африканските орли рибари са ловци с добро зрение.
Орлите са харпунджии, но други предпочитат траленето.
При водорезите долната част на клюна е по-дълга
с нея те загребват дребните рибки от повърхността.
Никъде в Африка няма такова
разнообразие от видове както в Окаванго,
най-голямата вътрешна делта в света.
Гледайки Окаванго днес
е трудно да повярваш, че тази част на Африка
е била изгорена от слънцето пустиня.
Случайни размествания на земята
променят коритото на реката тя се разлива
и създава този пропит с вода рай.
А той не е място само за блатните създания.
Много животни от саваната по свой начин експлоатират Окаванго.
С отличната си памет
слоновете бързо научават най-сухите пътища
между земите за хранене.
Не се намира лесно сигурна основа в този блатист терен.
Вечно променящия се поток на водата разкрива нови пасбища.
и животните трябва да се местят.
За лъвовете това преместване след плячката
не е лесна задача.
Импалата може да премине водата с няколко големи скока,
но за лъвовете, това е сериозно препятствие.
Биволите са целта за голям прайд лъвове,
стига да могат да достигнат до тях.
Има само един избор.
Сега нещата се обръщат.
Биволите са достигнали до тревистия остров,
но и ловците също.
Сега водата дава предимство на лъвовете
помагайки им да оградят стадото.
Това са сблъсъци на сила и сръчност.
Но целия живот в Африка зависи от далеч по-голяма сила.
Прясната вода.
Водите на Окаванго не се вливат в голямо езеро,
нито достигат морето.
Всичката животворна вода изчезва
изсмукана от голямата пустиня Калахари.
Сушата е действителността за голяма част от Африка.
Континент така огромен и горещ,
в който облаците рядко достигат вътрешността.
Но има едно място в Африка,
където дивите животни могат да намерят вода в изобилие.
В централните и северните области на голямата Рифтова долина
има верига от чудесни езера
с имена както Магади, Накуру, Натрон и Богория.
Макар, че изглеждат примамливо те не са обикновени езера.
Оградени от неспокойни вулкани
техните води са наситени с натриев карбонат.
Содените езера.
Алкални и разяждащи,
те са най-жестоките води в Африка.
Тук повече прилича на гледка от друга планета.
Тези враждебни калдери сякаш са от чужди светове.
Но те не са безжизнени.
Едно забележително създание е намерило начин да ги завоюва.
Милиони фламинго мигрират из Рифтовата долина
Те сякаш знаят,
кога във всяко езеро има баланс между вода и сода.
Розова феерия
един от най-големите спектакли в Африка
С дългите си дебелокожи крака,
фламингото издържа в алкалните води.
Те биха разяли плътта на другите животни.
В содените води изобилства уникална форма синьо зелени водорасли,
които фламингото филтрира с клюна си.
Използувайки човката наопаки,
то не мокри главата си с алкалната вода.
Това е чудо на еволюцията.
Като всички животни, и фламингото трябва да пие вода,
но къде може да се намери свежа вода в това място?
За тяхно щастие в края на езерата
бликат чисти извори,
които носят спасение от дълбините на земята.
Тук също могат да измият содата полепнала по перата и кожата им.
В годините,
когато храната е в изобилие
фламингото се събира за вълшебен брачен танц.
Скъпоценната вода в Африка диктува условията на живота.
Дори тук в най-суровите води живота тържествува.
Водите на африканските езера и реки
са моделирали еволюцията на много забележителни животни.
Те обединяват много светове.
Те са основата на живота на континента.
Превод и субтитри vojda http:/kolibka. com