Ljubica, tja sem ti nastavil. –Ne nisi mi. –Ljubica, tam je.
Veš, da skrbim zate. Vse na svetu ti dam.
ZATOČIŠČE Dobro sem.
Saj zmorem.
Ni me strah.
Zmorem.
V redu je, se ne bojim.
Saj zmorem.
V redu sem in se ne bojim.
Zmorem to.
Po resnični zgodbi V redu sem.
Po resnični zgodbi
Kam si namenjena, ljubica?
Sem na 14811 Jefferson.
Rada bi šla...
77 Oak Ridge Road v Saddle Ridge, New Jersey.
New Jersey.
Ste videli mojo hčerko?
Kaj si naredila z lasmi, srček?
Agnes, odpri.
Nimam časa za tvoje sranje!
Grem od tod.
Kaj? –Pravim, da grem.
Prasica mala, nikamor ne greš! –Odpri!
Greš v Jersey?
Imaš denar?
Kurba! –Stran od avta! –Kurba! –Brezzvezna kurba!
Dolguješ mi! –Stran od taksija! –Nikamor ne greš!
Vrni mi denar, prasica mala! Ljubica?
Žal mi je, v redu?
Mami te ima rada, v redu?
Stran od avta!
Druga nisi, kot neumna neuporabna kurba!
Vrnila se boš! Me slišiš?
Potrebuješ me!
Imaš denar? Pokaži.
Nimaš dovolj. Ven iz taksija.
Ven! –Ne! –Takoj ven!
Pojdi ven, usranka!
Stran od hiše! Na tla.
Na tla!
Pojdi z mene! –Počasi!
To je dekle, ne fant. Dobro, dvigniva jo.
Kaj je to? Poznaš te ljudi?
Kaj se dogaja? –Oprostite, da vas motimo, g. Fitzpatrick,
sprejeli smo klic od vašega hišnika. –Kdo je to? –Ne vemo.
Tole smo našli pri njej. Trdi, da vas pozna.
Da me pozna? –Tako je rekla. –Kje je bila? –Zadaj je poskusila vlomiti.
Vlomiti je želela? –Tako je.
Ste jo močno prijeli? Je kaj povedala? –Ničesar nima pri sebi. Niti osebne.
Notri, dečki. –Policijski avto. –Vem. Pojdimo v hišo. –Kdo je? –Ne vem.
Pokaži.
Jo poznaš?
Ja.
Izpusti jo.
Pridi.
Koliko si stara? –Štirinajst?
Petnajst? –Šestnajst.
Lepo je tukaj. Delaš z nepremičninami?
Ne. Wall Street.
Kako je tvoja mama, Agnes?
Apple, se spomniš?
Dal si mi enako ime.
Stvari stojijo takole. Za kratek čas bi potrebovala prenočišče. Zato sem tukaj.
Nočem, da se počutiš krivega, zato pustiva to.
Za kratek čas potrebujem prenočišče. Poiskala si bom službo.
Uredila svoje stanovanje, nakar grem.
Tukaj.
Vedela sem, da lahko računam nate.
Lepo življenje ti želim. Lepo, da sem te končno spoznala. –Počakaj, kam greš?
Šele pojavila si se. Policija je rekla, da si poskušala vlomiti.
Nisem, ne. Lažejo. –Mogoče pa skupaj najdeva kakšno rešitev.
Bom se pogovoril z ženo.
Si bila v zaporu? –Ne, Dusty, ni bila.
Nesporazum je bil. Našli bomo rešitev.
Kakšen nesporazum? –Alex, ni problem. Sedaj je vse v redu.
Agnes, od kod prihajaš? –lz mnogo krajev.
Apple mi je ime, ne Agnes.
Lahko mi rečeš Apple, ne Agnes.
Slišala sem Agnes, ampak Apple je lepo ime.
Apple? –Smešno je. –Alex pa je fantovsko ime.
Ne, pa ni. Tvoje je smešno. –Smrdi in čudna je, mama.
Zakaj bo ostala pri nas? –Tom?
Tako, čas je za posteljo. Cece? Bana.
Lahko noč. –Lahko noč.
Draga, počakaj malo? Zdaj je čas, da se malo pogovorimo.
Lahko bi me prenehala klicati, draga. –Apple. V moji hiši si.
Želimo ti pomagati, vendar ne vemo kako.
Kontaktirati bomo morali socialnega delavca
ali nekoga, ki je zadolžen zate in jim sporočiti, da si sedaj tukaj.
Pri osmih so me odpeljali od mame, ker je bila aretirana zaradi drog.
Vrgli so me v norišnico, dali so me v zaprto sobo,
ker se nisem mogla prilagoditi ostalim otrokom.
Od tam so me preselili v drugo začasno zatočišče. –Apple...
Na vsake toliko so mi dali novega, tako, da sem se privajala vedno znova.
Pri dvanajstih sem bila že pri desetih krušnih starših.
Izgledali so v redu, dokler ni prišel mož ponoči v mojo sobo
in me začel nadlegovati.
Povedala sem socialni, nakar je vpletla policijo.
Rekel je, da lažem, da to problematični otroci počnejo in so mu verjeli.
Bilo me je tako strah, da nisem upala odpreti ust.
Pobegnila sem in poiskala mamo in poskusila ostati pri njej.
Stvari so se hudo poslabšale, zato sem morala stran.
Ves ta čas,
je edino tole pismo, kar sem dobila od tebe.
Samo za kratek čas te prosim,
dovolj imam tega podajanja, da sem samo številka. Rešiti se želim sistema!
Torej, boš mi pomagal, da se postavim na noge?
Ali se moramo še kaj pogovoriti?
Ste zadovoljni?
Kako si spala?
Potrebuješ pomoč?
Ne. –Prepričana? –Sama se znajdem.
Prekleto!
Kam greš? Sem pridi! Počakaj!
S teboj govorim! Počakaj! Kam greš?
Neumnost, da sem prišla sem. Ne bo se obneslo!
Nikoli! Pojdi nazaj v svoje življenje in me pusti pri miru!
Kam boš pa šla? Poglej se.
Niti čevljev nimaš. –Komu mar?
Izvoli.
Pridi v hišo.
Si noseča? –Kaj?
Kaj pa govoriš? –O čem govorim? –Samo slabo se počuti
Naj sama odgovori? –Nič ne bo odgovorila.
Ponovno te vprašam. Si noseča?
Vedela sem. –Vedela kaj? –Ne vem.
Vidiš? Ne ve. –Jaz vem. –Ne moreš vedeti.
Vem. –Umiri se? –Tega otroka ne bomo imeli v hiši.
Kakšnega dojenčka? –Kje je oče? V zaporu? –Ne vem.
Le enkrat sva.
Na samem se morava pogovoriti, prosim.
Jo zares želiš v življenju? –O čem pa govoriš. Uredil bom, poiskati moram......
Želim, da gre!
Prosim, ne.
Daj no, ne.
Naročeni sva. Apple Bailey. Hvala vam.
Slišiš? Utrip srca.
Sva že končali? –Samo nekaj posnetkov še.
Izvoli, te so zate. Vso srečo.
Ste videli žensko, s katero sem prišla?
Kje si bila? Vsa mokra si.
Kam si namenjena? Kje si bila do zdaj? Počakaj! Kam si pobegnila?
Nisem pobegnila! Pustila me je tam!
Nobeden te pustil! Stoj! Pustila sem te tam?
Lažnivka! –Čakala sem jo.
Skregati naju hoče. –Vidiš kaj govorim? Lažnivka!
Umiri se! Minuto nama daj...takoj!
Poglej me. Poglej me!
Skrajni čas. Kako se počutiš?
Lačna.
Nisi v službi ali karkoli? –Prosto sem si vzel.
Pri gradnji sem nekaj uredil in tebe sem želel videti.
V redu sem, mislim, da lahko greš. –Veš...
Danes imamo v podjetju pomemben dan, posebej zame.
Ena največjih strank želi, da se osebno sestaneva in skleneva posel.
Uganeš zakaj?
Obojestransko spoštovanje, zaupanje in zaupljivost.
To sem se naučil z leti. Kar nekaj časa sem potreboval, da sem osvojil.
O teh besedah sem se želel pogovoriti s teboj.
Spoštovanje, jaz spoštujem tebe, ti spoštuješ mene.
To pomeni, da me ne ignoriraš kadar ti kaj govorim.
Zaupanje, ko bo tega pogovora konec in bom odšel v službo
ti zaupam, da se ne boš z mojo ženo zapletla v ulični pretep.
In zaupljivost.
To bo pozitiven rezultat najinega odnosa, ki se lahko začne,
ko se bosta prvi dve stvari uresničili.
Z Joanno sva se dolgo v noč pogovarjala,
jasno je, da še nisi pripravljena prevzeti odgovornosti materinstva.
Razmisli. Nimaš sredstev za preživetje,
nimaš kje živeti,
in noben ti noče pomagati, razen jaz.
Čas je, da v življenju obrneš stran.
Pozabi na vse, da boš lahko šla naprej.
Obrni stran in preden se boš zavedla
boš pozabila kaj se je zgodilo.
Obrnem naj stran. –Ja.
In pozabim. –Tako je. –Kot si ti name.
Hvala, Cece.
Vem, sigurno me sovražiš,
želim se ti opravičiti za vse nesporazume.
Noben ni popoln, kajne?
Si govorila z očetom? Ti je povedal?
Povedal, kaj?
Naročila sem te v kliniki za jutri zjutraj.
Počakaj, kaj? –Sama ne boš mogla skrbeti za tega otroka.
S tem nočemo imeti opravka in če ne boš sodelovala,
boš morala stran.
Tega nočem narediti.
Ne gre se za to, kaj želiš, razen, če bi rada končala kot tvoja mama.
Ne skrbi, stala ti bom ob strani.
Zdravo, Tom. –Ne še.
Oprostite, brez telefona.
Odložiti moram.
Ljubica, počakala te bom v čakalnici.
Lahko pohitiš, prosim? Doktor bo vsak čas.
Si z moškim?
V redu sem.
Ni me strah.
Prosim, bog. Ščiti me.
Mala. Mala, nekaj se morava pogovoriti.
Mala, tebi govorim.
Naj pridem tja? Rekel sem v avto. Pridi.
Ne slišiš? V avto sem rekel. Nekaj se bova pogovorila.
Spravi se v avto.
Tako ja. Ubil te bom, prasica mala!
Počivaj.
Si v varnostnem oddelku bolnišnice Newark City.
Jaz sem oče Frank McCarthy, kaplan v tej bolnišnici.
Mi dovoliš, da sem s teboj?
Nisem tukaj, zaradi tega. Dojenček je v redu.
Zdravniki so naredili posnetek, potem, ko so našli sliko v čevlju.
Lahko govoriš? –Ne potrebujem župnika.
Bogu ni mar zame. Ne tratite časa.
Motiš se. Bog je vedno z nami.
Nazadnje, ko sem ga prosila za pomoč sem pristala tukaj.
Včasih ga je težko razumeti, mogoče...
Si na pravem mestu, kjer ti je namenjeno.
"Gospod, naj bom orodje tvojega miru;
"kjer je sovraštvo, naj vidim ljubezen;
"kjer so poškodbe, oproščenje;
"kjer je dvom, naj bo vera."
Še si tukaj?
Če je to, sem tudi jaz.
Spala si, nisem mislil, da bi te motilo, če uporabim WC.
Izvedel sem,
da bodo oblasti verjetno umaknile vse obtožbe,
vendar ostaneš tukaj, dokler ne najdejo koga iz družine
ali pa začasnega doma.
Nisem te prosila, da se s kom pogovarjaš o meni.
Zakaj želiš pomagati? –To je moje delo.
Župnik si, če bi bil dober,
bi bil sedaj v svoji cerkvi in ne tukaj.
Tukaj je moja cerkev in ne razmišljam samo o tebi.
Kaj bi se zgodilo, če odideš sama? Kam bi se dala?
Izvoli. Tole ti želim dati.
Biti mlada in noseča je kakor, da si vetrnica.
Kadarkoli se spremeni vreme, ne veš kam te bo obrnilo.
Vetrnice prinašajo srečo.
Daj, pihni v njo.
Majhno raziskavo sem naredil zate.
Pripeljala me je do zatočišča za mlade mamice kot si ti.
Ne prepričuj me. Misliš, da sem neumna?
Celo življenje se že potikam po zatočiščih in domovih. Ne grem nikamor!
Ne dovoli, da otrok trpi, ker trpiš ti.
Bog te je sem poslal z razlogom. –Pojdi zdaj! Takoj!
Govoriš o trpljenju!
Kje je bil bog, ko so me zlorabili in sem trpela vsa ta leta, kaj?
Ne moreš mi pomagati! Misliš, da me poznaš.
Pojma nimaš! Pojdi ven! Pojdi!
Pritisni tipko za sestro na telefonu, ko želiš, da pridem, v redu?
Agnes, tako me je skrbelo zate, otrok. –Kaj počneš tukaj?
Agnes, jaz Marie Abeanni, socialna delavka.
Vodila bom odpust iz bolnice, ko pride čas. Z mamo sva se dolgo pogovarjali.
Zelo jo skrbi zate in zagotovila mi je, da se to več ne ponovi in
da so zadeve doma med vama urejene.
Je to res? –Sem vam že povedala. Zakaj ponovno sprašujete? –Oprostite.
Še z Agnes se moram pogovoriti. Agnes, poglej me.
Mama ima skrbništvo, zato je bolje, da zadevo uredimo.
Če boš ponovno zbežala, te bomo prisiljeni vrniti v rejništvo.
Dom je zate najboljša rešitev.
Mama se želi pogovoriti, da zgladita spor.
Boš zmogla? –Kakorkoli. –Dobro.
Jaz bom sedela zunaj, če boš imela kakšno vprašanje.
Zaradi tebe je bilo polno ljudi z vprašanji okrog mene. Si nora?
Pravi, da si noseča? In to izvem od tujca.
Lepo. Zelo lepo, kako si me ponižala!
Kaj ti je? Ne, daj no.
Zakaj misliš sem tukaj? Država bo skrbela za nas.
Ti, jaz in otrok. Trije smo. To pomeni, da bodo plačevali več, ko pride otrok.
Še ena možnost, kajne?
Sedaj bomo prava družina ljubica, zares.
Daj no.
Poglej se. Povrne mi spomine.
Nisem bila dosti starejša od tebe. Sedemnajst.
Ne glej me tako zviška in mogočno.
Nisem imela socialne, da bi skrbela zame.
Noben ni želel, da te obdržim!
Počakaj.
Misliš, da sem vedno tako izgledala?
Kot bi bila rojena na ulici?
Ne veš, kaj sem si želela v življenju.
Ne veš kdo sem bila in kaj bi lahko postala.
Tako si zadrta. Misliš, da si boljša od mene.
Kot, da si zelo različna.
Ljubica, ti si jaz.
Boš videla.
Ko se boriš za otroka, tako mlada,
nimaš nikogar, ki bi skrbel zanj, še zase ne moreš poskrbeti.
Vse kar želiš je, zaščititi otroka. Vse to sem želela.
Obdržati otroka. Mojo malo punčko.
Ti ne veš, vendar sem.
Naredila sem vse, kar se mogla, Agnes.
Sem. In vse pokvarila, v redu?
Tako je, vse sem pokvarila.
Tisti dan, ko so te odpeljali je bil zame najhujši.
Tukaj me je močno bolelo.
Želela sem, da bolečina izgine. Nisem želela čutiti ničesar.
Poglej me. Poglej me zdaj.
Zaslužim si drugo možnost. Drugo možnost.
Prosim, ljubica? Prosim, daj mi še eno možnost.
Ne vem. –Tvoja mama sem.
Ne zmorem več. –Samo še enkrat. –Ne morem več. –Prosim, ljubica.
Pusti me pri miru.
Pripravljena? –Končala sem.
"Vendar bomo gradili "z izklesanimi kamni.
"Javori...
"ko se možje veselijo delitve ukradenega.
"Ti si omilil jarem bremena..."
Oče?
Želela sem... priti sem...
In vam povedati...
Ne bi smela kričati na vas.
Mislim, vem zakaj sem.
Mislim... da boste...
Se mi želiš opravičiti? –Pravzaprav ne.
Videti je tako.
Za iskrena čustva se ne opravičuj. Zdaj, ko si tukaj, vzemi knjigo.
Naredi se koristno. Stran dvainsedemdeset.
Kasneje se pogovoriva. Nadaljuj.
In?
"Načrti, ki jih imam zate,
"izjavi gospod,
"načrti za tvoje dobro počutje in ne za zlo,
"ti dati...
"ti pokloniti prihodnost in upanje.
"Potem me boš pozival,
"prišel in molil k meni,
"in slišal te bom."
Oče McCarthy. Jaz sem Afra, ena izmed mam tukaj. Dobrodošla v zavetišče.
Kathy bom povedala, da ste tukaj.
Tukaj je Kathy z Mamo Terezo.
Na tej je v Beli hiši z Ronaldom Reaganom.
Pozdravljen, oče. Lepo vas je videti.
Oprostite mi, imeli smo manjši incident.
Vse v redu? –Dobro se je izteklo, ja.
Hvala, da si sprejela mojo prijateljico, Apple. –Pozdravljena, Apple.
Kathy je ustanoviteljica.
V svoj dom je pričela sprejemati mlade mamice pred dvajsetimi leti.
To je vaš dom? –No ja, je kar zrasel.
Afra ti bo razkazala. Jaz bom uredila nekaj zadev,
midve se vidiva zjutraj, da poklepetava in se dogovoriva o pravilih? –V redu.
Kmalu se vidiva, Apple. –Punce pozdravite Apple.
Pri nas ostane. –Resnično, Apple?
Kasneje se boste bolje spoznale. Sobo si boš delila s Tawano.
Pokazala ti bo sobo, jaz sem na razpolago, če kaj potrebuješ.
Jabolko? –Dobro je s karamelo.
Carmela, caramela.
Hecam se. Samo igramo se. –Ne prenese šale?
Tukaj lahko zložiš svoje stvari. –Ničesar nimam.
Ne skrbi, pa še boš.
Bi jo držala za sekundo?
Hvala.
V redu, Isaiah.
Slišim te.
Kako ti je ime? –Kaj za...?
Od kod si? –Umakni tole!
Kaj se dogaja tukaj? –Všeč mi je tvoja pižama.
Cassandra, nocoj si ponovno pozna, niti nisi povedala kam greš.
Vpisala ti bom, ne bo dobro zate.
Kdo jo je spustil noter tako pozno? –Si bila ti Apple?
Sploh je ne poznam. Nora je.
Ni dober vtis, za prvo noč. –Lepo ime.
Bomo zjutraj uredili. –Ni prav, da tukaj komu rečeš, da je norec.
Raje imam Cassie. –Pet, zjutraj je.
Vse v posteljo, gremo.
Kaj sta počeli sinoči?
Cassie, zakaj si bila pozna? –Bila sem na sprehodu in so zaklenili.
Oprosti? –Šla sem na sprehod. Ven so me zaklenili. –Nič ni bilo, resnično.
Dobro, ker vaju bom začasno dala skupaj v sobo. Sostanovalki bosta.
Z njo? Zakaj?
Imeli bosta možnost, da zgladita spore. V tej hiši imamo 24 urno pravilo.
Kadar se dve punci prepirata, morata takoj urediti odnose.
Imaš težave s tem?
Razburljivo. –Dobro.
Cassie, naju pustiš sami, prosim? Nekaj se še morava pogovoriti.
Apple, resno težavo imava.
Tvoja mama ne da dovoljenja, da ostaneš tukaj.
Žal mi je. Vse sem poskusila. –Zakaj ste jo klicali?
Dokler bodo plačevali zame, me ne ne bo izpustila.
Zakaj ste to naredili? –Zato, ker je grozila s policijo in tožbo za ugrabitev.
Kaj imaš proti svoji mami? Te je kdaj zlorabila?
Nočem govoriti o tem.
Meni lahko poveš. –Ne morem.
Potem ti ne morem pomagati.
Zelo me skrbi zate in za otroka, vendar zato nočem v zapor.
Ker si mladoletna, potrebujem podporo države ali privolitev staršev...
Naj vam verjamem? –Nehaj govoriti in me poslušaj.
Ali en dober razlog, zakaj bi morala ostati tukaj.
Rekli ste, da boste pomagali. Lažete.
Apple, mama boš postala, to pomeni, da moraš prevzeti odgovornost.
Ne bodi otročja in od mene zahtevaj, da tvegam vse,
tudi prihodnost zavetišča, zaradi tvojih norij.
Nehaj se igrati s svojimi demoni! Poglej me.
Nauči se sodelovati.
Posveti na ključavnico. Ne gre. –Podmaži malo.
To je kot nakupovalni center. –Utihni!
Poglej to.
Ne vem, če mu bo to prilegalo. –Praviš, da je moj debel? –Se hecaš.
Tiše punce.
Kathy bi lahko malo pospravila. –Polno stvari je. –Vidim. –Res je.
Pohitite, zaprite vrata.
Poglej. –Kaj je to? –Kdo je to?
Kathy je? –Da vidim.
Ne, pa ni. –Kathy je, še otročiček.
Luštna je. –Ni le to, Jazzie. –Lepa je. –Pravi sonček.
Ne odpiraj. –Kdo to pravi?
Kaj je to?
“Carmel Nickerson.“ –Kaj je to?
“Nicole Lotito.“ –Ja.
"Destiny Morell." –Princess. Hvala.
"Danisha Dormer.“ –Ne razkazuj me tako.
"Aplle Bailey."
"Jasmine Colon." –Colén.
Poslušaj to. Piše "kompulzivnost, tesnoba in vedenjske motnje."
Kaj je "kompulzivno"? –Pomeni, da preveč sprašuješ.
Kaj pa ti, Rožnati Petek? –Ne govori mi, Rožnati Petek.
"Droge, prostitucija, kazenska evidenca,
"vedenjske motnje. "Družina neznana."
Prostitucija? –Misliš resno?
Prekleto, dekle. Imaš kar seznam!
"Žrtev posilstva, pobeg. "Družina je ne želi nazaj."
Dobro je. Me smo tvoja družina.
Jazzie, tebe želimo. –Pri meni piše, "Mentalno in fizično zlorabljen otrok.
"Kronična depresija in mora premagati strah."
Kaj je to? –Straha ni?
Kaj pa ti, Apple?
Piše, "Močna mentalna zloraba, pobeg,
"alkoholizem in zloraba drog pri starših, "večkrat zatočišče in krušni domovi,
"agresivno vedenje, "pomanjkanje zaupanja."
Ne skrbi, nam lahko zaupaš. –Saj nisi agresivna.
Tako piše.
Pozdravljeni, lahko pomagam? –Vi ste Kathy, kajne? –Ja.
Agnesina mama sem. Kje je? Agnes!
Ja. Pridite naprej. –Kje je moja hči? Agnes?
Domov jo peljem.
Pogrešala sem te.
Zdravo, mala Agnes?
Vam lahko ponudim kaj? Verjetno ste utrujeni od vožnje.
Ne. Šli bova.
Poberi svoje stvari in greva. –S teboj ne grem nikamor.
Kaj? Utihni, v redu? Pa greš!
Sodelavki pišem sporočilo, da pripravi njene stvari. –Ne, ni treba?
Ničesar ne potrebujeva od vas? Pridi.
Ne, ne! Žal mi je. Ne! Nočem.
Ne morete je odpeljati! –Kaj?
Zavezana sem, da prijavim vsako zlorabo. Žal mi je.
Brigaj se za sebe! –Ne, žal.
Če ne prideš takoj, pokličem socialno in te dam v dom!
Razmisli, če ti bodo pustili otroka? Sama izberi.
Poklicala sem policijo, če ne želite biti aretirani raje takoj pojdite.
Ni jim mar za naju! –Žal mi je. Pojdite raje.
Ne veš tega? –Pojdite, zdaj. –Sovražim te.
Poslušajte me. Takoj pojdite. Takoj morate oditi.
Sploh ne veš kaj si naredila.
June?
Si to ti?
Kaj počne tukaj? –Oditi morate.
Kaj počne tukaj?
Ljubica, moraš stran. –Nočem biti v njegovi bližini.
Agnes, kako si lahko to naredila? Njena mama sem! –Stoj.
Jaz sem Tom. –Pozdravljeni, Tom. Žal mi je.
Sedaj ni pravi čas. Naredila sem napako.
Žal mi je. Ni pravi čas. –Govoriti moram z Apple. –Vem, da morate.
Žal mi je, ni primeren čas. –Lahko kako pomagam. –Ne, dobro smo.
Drugič, prosim. –Lahko samo besedo... –Žal mi je.
V redu, ljubica. Zdaj je dobro. Pridi.
Greva noter. Pridi.
Ne vem, vem da pogrešam žametno rdečo torto.
Koliko teh še moramo narediti?
Kathy pravi, več ovojnic, več lahko dobimo donacij.
Že vem! Že vem!
Sedaj bomo imeli štiri črne in štiri bele otročičke.
Carmel, ne znaš šteti Na sebe si pozabila.
Usedi se, bumbar.
Tina in Jaz sta Latinki, ne beli, torej še ena kategorija.
Tudi za Apple ne veš kakšen otrok bo. Lahko, da bo karamelen kot ti.
Še ena kategorija. V redu, poskusila sem.
Otrokov oče je črn. –Potem je v redu.
Vidiš? Kaj sem rekla. –Verjetno ste se stavile.
Vsaka naj nekaj odnese.
Vzemi škatlo.
Dobro. Lahko zapreš vrata? Potrebuješ pomoč?
Poklical bi Kathy Defiore, ki jo mnogi poznamo,
da nam pove nekaj o njenem izjemnem delu.
Hvala vam, oče Marks.
Dobro jutro, vsem. Ali lahko rečem dober dan?
Dober dan. –Pri..hvala, Gospe Žalosti sem osmič ali devetič
in sem razmišljala, "Kaj še vam lahko povem,
"kar do sedaj nisem?"
Pred dvajsetimi leti sem bila brezdomka.
Nisem prepričana, če vam lahko razložim, kako je bilo biti brez doma,
prestrašena in sama
in se ves čas truditi obdržati dostojanstvo kot ženska.
Nato se mi je življenje obrnilo.
Našla sem službo in dom.
Naenkrat me je nekaj navdušilo.
Svoj dom sem odprla kot zavetišče za mladoletne mamice,
zato, ker razumem, da je to njihova edina možnost.
Prosim, odprite srca.
Poglejte v svoje ovojnice, da jim lahko nudimo zatočišče,
da jih vodimo in jim nudimo izobrazbo.
Da jim lahko damo prihodnost. Hvala vam, bog vas blagoslovi.
Najlepša hvala.
Lepa pridiga.
Zdaj nisi le kurba, beračiš tudi?
Poglejmo koliko bodo dali grdemu beraču! Poljubi me! –Nehaj!
Pojdi z mene!
Pojdi raje noter? Zunaj je mrzlo.
Lahko nam pomagaš okrasiti.
Zabavo bomo imele. –Kakšno zabavo?
Destiny je šla v bolnišnico na porod Leticie. –Presenetile jo bomo.
Čez par dni se vrne.
Vse bo v redu.
Še nimaš dovolj? –Česa? –Kaj? Izkoriščanja?
Kako nas komandirajo tukaj. Govorijo nam, kaj obleči
Kdaj se smejati, do koga biti prijazen?
Kar slabo mi je.
Dovolj imam, utrujena sem? –Nimamo druge možnosti.
Nočem se nekomu smiliti, razen sama sebi.
Želiš, da se mi smiliš, Apple? Veš kaj, nisi edina tukaj,
ki ni imela mame.
Zakaj me ne pusti pri miru?
Celo življenje sem trpela zaradi mame, zdaj ko je več ni, trpim še bolj.
Sovražiš jo, kar ti je storila, globoko v sebi jo imaš vedno rada, to boli še bolj.
In kaj narediti? –Svoje stanovanje bom imela.
Pridi z menoj. Razmisli. –Kaj pa otrok?
Otrok je dobro, z njim se nič ne dogaja.
Zveniš kot oni. –Pravim le, da mogoče...
Vse je pripravljeno za po božiču. Svoj denar bova služili.
Nič več beračenja.
Greš z menoj, ali ne, Apple?
Moj lep zdravi dojenček.
Verjetno boš potrebovala malo več. –Oče McCarthy.
Prišel sem malo pogledati kako ti gre. –Dobro sem.
Slišal sem za tvojo mamo. Žal mi je, za kar se je zgodilo.
Pomoč potrebuje.
Zdaj moraš razmišljati o sebi in otroku.
Jaz sem vse povzročila. Moja krivda je.
V svetem pismu je pregovor...
"Vsi smo zašli kot ovce.
"Vsak zase smo se obrnili na svojo pot."
To je njena pot, ne tvoja.
Šla bom od tukaj. Ena izmed punc je našla stanovanje.
Želi, da grem z njo. –Kathy ve za to?
Ne, nebi razumela, ne, dokler je kakšna postelja prosta.
Če boš zapustila zatočišče,
ogrožaš sebe in otroka.
Grem. –Molil bom zate. – Ni treba.
Zakaj daješ dudo na drevo? Zgleda neumno.
Meni je všeč. –Vidiš?
Tudi meni je všeč. –Hvala. –Tudi meni.
Vse bi morale dati nekaj otroškega na drevo. –Dobra ideja.
Apple? Želiš dati kaj na drevo?
Takoj sem nazaj. –Dobro.
Oprosti. Prosim. Pazi malo.
Dobra, Apple! –Tako ja!
V redu, ljubice. Rekle bomo "Srečen božič", prav??
Pripravljene? Ena, dva, tri.
Srečen božič!
Kaj je zdaj. –Kaj poskušate?
Otrok se mora obrniti. Včasih so prav trmasti.
Slišiš to? Čudež, kje je to dobil ali dobila?
Tako ja. –Kaj?
Otrok se premika? Želiš izvedeti spol otroka?
Deklica je.
Kaj počneš? Vzemi stvari in greva.
Brcnila me je. –Kaj?
Nimava časa za to, pojdiva. –Ne, brcnila me je.
Cassie, jaz ne grem.
Prav. Pa ne.
Cassie, ne, če greš se ne bova več videli.
Vem..
Ti ni jasno, Apple?
Tukaj nisem dobra. Čas je, da grem.
Adijo, Apple.
Pojdite naprej, punce. –Kaj ga muči? Je lačen?
To je Dino. –Pozdravljene punce.
Dino nam je velikodušno sponzoriral to večerjo.
Daj no, punce to ni nič. –Danes lahko jemo zastonj?
Malenkost. –Punce uživajte. Kar uživajte.
Dobro, začnimo jesti. –Kaj je to? –Solata...čebula.
Tole je videti okusno. –Tega nočem. –Potrebujete krožnike? Podaj naprej.
Gospodične, za vas imam posebno novico.
Čez par tednov bomo imele posebno obletnico.
Pred dvajsetimi leti, sem prvič odprla vrata zavetišča,
zaradi vašega poguma
in poguma vseh mladih mamic smo preživeli.
Rada bi se vam zahvalila in sicer tako,
da se bomo odpeljale v Jersey Shore
in skupaj praznovale.
Lahko vzamemo otročičke? –Seveda lahko vzamete otročičke.
Mojbog. –Kaj? –Voda mi je odtekla.
Tako ja. Pridna punca.
Tako ja. Dobro, dobro.
Ja, tukaj je!
Sprosti se. Zdaj se moraš sprostiti. Zapri oči, v redu?
Popadek je bil.
Tako ja. Nehaj pritiskati. Poglej dol.
Tukaj je tvoj dojenček. Moj otrok, moj otrok.
Kako ji je ime? –Ime ji je Hope (upanje). –Zelo lepo.
Hope je. Moj otročiček.
Uspelo ti je srčece.
Zdaj gre z nami.
Apple, tvoj oče je v čakalnici,
mora biti del tega dogodka.
Zmoreš to?
Otroka lahko pogleda, jaz pa ne želim govoriti z njim.
"Žal mi je, da se je tako izteklo.
"Nisem želel, da bi se to zgodilo.
"Moje ime je Tom.
"Sem tvoj oče, verjetno se ne bova nikoli poznala.
"Ravnokar sem izvedel, da boš deklica.
"Z June se komaj kaj poznava. "Bila sva na nekaj zmenkih.
"Tega nisva načrtovala. "Zgodilo se je.
"Prišla si nepričakovano. "Živim pri starših.
"Pravkar bom pričel s študijem. "Staršev ne morem razočarati.
"Nimam izbire.
"June je trmasta. "Ne moreva se pogovoriti.
"Nikoli več je ne bom videl, torej sklepam, da tudi tebe ne.
"Boli me.
"Rad bi bil tvoj oče, vendar še nisem pripravljen.
"Upam, da boš nekega dne razumela in mi odpustila...
"in da boš mogoče kdaj
"moja ljubljenka.
"Žal mi je. Tom."
Hvala, da ste prišle. –Apple!
Čestitke.
Tudi ti dobro izgledaš. Močne noge.
Dobri temelji. –Darila imamo zate. –In rože.
In tvoje ime sem pravilno črkovala.
Julian, pozdravi Hope. –Pojdi do njiju.
Julian, zdravo. –Igralni zmenek.
Igrajva se skupaj.
Rada vas imam punce.
Poglej jo raztegnjeno. Utrujena je.
Nahranila jo bom, preden čisto zaspi.
Dobro je.
Ugasnila je.
Ti primem?
Grem vem, da bosta imela čas zase.
Jo želiš držati? –Ja. –Izvoli.
Sladki otrok.
Tega s teboj nisem imel.
Nisem razumel.
Vzela jo bom.
Pridi.
Veš kaj? Rojena je dan preden sem se rodil jaz.
Kar me spomni. Jutri popoldne imamo zabavo.
Joanna jo je pripravila. V hiši bomo...
Če nimaš kaj druga, smo upali, da bosta prišli.
Pridi.
Pokazal ti bom novi del.
Tako lepa je.
Dojenček je!
Kaj praviš? Lepo?
Vse je zate in Hope.
Za naju? –Ja. Želimo, da živita z nami.
Lahko jaz pihnem... –Tudi jaz! Ena, dva, tri.
Tako razrežeš torto?
Kdo bo namazal očku nos?
Kdo ima robček zame? –Pusti si za malico.
Nas res zapuščaš? –Kaj pa Jersey Shores naslednji teden?
Ne moremo tja brez tebe. Ne bo enako.
Težko vam povem kako čutim.
Hvala vam za skrb in da ste mi stale ob strani.
Vse ste mi bile kot sestre.
Nikoli vas ne bom resnično zapustila. Prijateljice za vedno.
Pogrešale te bomo.
Se vidimo nenadoma.
Ustavi avto. Tom, ustavi avto.
Kaj je narobe? –Ljudje.
Hočem reči, punce, mame,
dajo ti občutek, da si družina.
Da si ljubljen. Da si nekaj vreden
in da lahko nekaj dosežeš.
Čudno je, kako lahko živiš z tujci
in čutiš toliko radosti
in nimaš občutka, da si drugačen.
Ne čutiš se neželenega.
Občutek, da lahko greš v življenju
in uspeš.
Apple... dobro je.
V redu je.
Pridi sem.
Dobro.
Razumem. Razumem.
Veš, nekoč bi ti lahko bila hčerka,
samo nekaj časa potrebujem.
Mi ga lahko daš?
Seveda ti ga lahko dam.
Mojbog! Apple!
Prevedel in uredil BLiNK