@ UNACS TEAM 2013
Превод и субтитри: Боян Николов а.к.а technoboy и DaryG
В 83-тата минута, момчетата водят с 3-0 на "Селтик Парк".
Феномена Джордж Драйър, е в очакване на втория си хеттрик.
На тъча МакКинли преодолява опонента си и навлиза към наказателното.
Центриране. Драйър е в полето.
Какъв гол от Драйър! Беше невероятен!
Центриране от лявото крило към Драйър.
Невероятен гол!
Невероятен плонж на Драйър, с който заби топката в мрежата!
Морено оставя топката за Драйър.
Изстрел от около средата на половината. Гол! Гол!
Невероятна ракета на Драйър!
Крал Джордж отново успя!
Крал Джордж! Славния...
Драйър е на земята и не изглежда добре. Ужасна контузия за него.
Носилката е на терена. - Тъжен ден за футбола.
Джордж Драйър приключва с футбола на 36 години. Да живее Краля.
И сега, за ЦСА Спортс от Вашингтон, аз съм Джордж Драйър.
Днес, с дузпа в последната секунда, ДС Юнайтед победиха Кол. Рапидс с 4-3.
С тази си победа...
С тази си победа,
Юнайтед подобриха рекорда си за най-много победи от 2000-та насам.
Обаждане от кредитната компания за: Джордж Драйър.
Обадете ни се веднага. Сметката ви е:
Просрочена със 120 дни.
Благодаря.
Джордж Драйър в наши дни
Г-н Джордж. - Здравей, Парам.
Миналата седмица казахте, че ще ми дадете депозита.
Вярно. Сина ви хареса ли тениската, която му дадох?
Да, но депозита...
Сега отивам в банката. - Минаха две седмици.
Не се тревожете. - 2 седмици.
С тази играх със Селтик срещу Порто, на финала за Купата на Уефа през 2003.
Срещу Милан през 2005-та.
Хубави неща са.
4 медала. С тези бутонки вкарах на Англия, когато играх за Шотландия.
Най-славният ми момент. - Това Бекъм ли е?
Да. Четвъртфинала на ШЛ. Мача беше невероятен.
Супер. И защо си във Вирджиния?
На посещение на момчето ми. Живее с майка си.
Опитваш да оправиш нещата? Знам.
Трябва да продължа. Какво мислиш за нещата?
Мога да ти дам 300 долара.
300? Сериозно ли?
За всичко това? - Да.
Но ако имаш нещо на ЛеБрон Джеймс.
Хлапе. - Чакахме те половин час.
Трафикът беше ужасен. - Този в предградията ли?
Ще закъснеем. - Така е модерно.
Преди и аз го правех. - И сега е така.
Майка ти е забавна. Мога ли да го заведа на вечеря?
Има домашно.
Ами ако се върнем до 19:00? - Да.
Добре, но това не значи 20:00 или по-късно.
Приятна тренировка.
Кажи "чао". - Чао, мамо.
Нанесох се в новото ми жилище.
Знам. - Майка ти ли ти каза?
Само да го видиш. Този път имаш собствена стая. Ще ти хареса.
Знам, че от дълго време не съм идвал.
Множество седмици минаха.
Множество, а? - Означава много.
А какво ще кажеш да прекараме множество хубави часове днес?
Как е отборът? - Зле.
Имаме само загуби и не сме отбелязали.
Наистина? Това не е хубаво.
И какво мисли треньора за това? - Не знам.
Помни, че трябва да уважаваш треньора си.
Така. Хайде. Приятно прекарване.
Ако искате да вкарвате, ритайте с пръстите.
Ало, какво казаха?
Ритай насам. Забавляваме се.
Почакай. Ритай... с пръстите.
Не е истински футбол. Ритайте топката към вратата.
Краката ти растат, а? Ще станеш по-висок от мен.
Имаш ли приятелка? Не?
Значи трябва да ти намерим.
Как е училището? - Добре.
Трябваше да ходим на екскурзия.
Но мама е напрегната напоследък. Мат казва, че е заради сватбата.
Сватба?
Да, на мама и Мат.
Те ще се женят?
Как мина тренировката? - Добре. Много са добри.
Почти вкарах гол. - Това е страхотно. Здравей, Джордж.
Мат. - Качвай се.
Лека, шампионе. - Лека, татко.
Благодаря, Джордж.
Поздравления.
Луис ми каза новината. - Щях да ти кажа, но...
Всичко е наред.
За теб, разбира се, е важно.
Няма нужда. - Просто...
Всичко е наред. - Благодаря.
По-добре да... Ще се видим другата седмица.
Лека нощ. - Лека.
С тази си победа,
Юнайтед подобриха рекорда си за най-много победи от 2004-та насам.
Аз съм развълнуван, защото следващия им мач,
е срещу Ел Ей Галакси, и то на техния стадион.
Бекъм се връща след контузия, а Донован след наказание.
Мачът ще бъда добър и баба ми няма да го пропусне.
Това беше Джордж Драйър, за ЦСА Спортс от Вашингтон.
Приятна вечер.
Европейската купа през 2003-та.
Ти, аз, Смити и шведските студентки, които май бяха близначки.
Бяха ирландки. И учеха за медицински сестри.
И дори не бяха близначки. - Какво?
Бяха тризначки.
Яд ме е, че не написах книга, но пък никой нямаше да повярва.
Дами и господа.
Помните Джордж Драйър? - Как си?
Как си? Занимаваше се с недвижими имоти в Канада?
Какво знаеш за Канада и имотите?
Бяха ваканционни жилища в Уинипег. Аз бях представител.
И имаше спортен бар? - Имах, да. Помниш икономиката.
Знам, не се получи.
Сега си мисля за нещо, което ти предложи.
Да водя спортна емисия. Направих демо запис.
Реших първо на теб да го покажа. - Определено ще го погледна.
Винаги търсят някого да ме замени.
Чип, ти си наред. - Мамка му.
Остави това на бюрото ми. Принадлежи на приятеля ми.
Всичко хубаво. - На теб също.
Беше ми приятно. - На мен също.
Остани ако искаш.
Добре ли си? - Да.
Джордж Драйър? - Преди време беше много популярен.
Започваме.
Фенове на футбола, предстои важен мач.
Отново с нас е Чип Джонсън, с който ще обсъдим мачовете на отборите.
Какво имаш за нас?
Когато ДС Юнайтед срещнат Революшън този следобед, защитата ще е от значение.
За наше съжаление, отборите са силни в тази част.
Тренер, да продължаваме ли? - Да, правете каквото и до сега.
Ритайте топката с пръсти.
Напред. Казах ви го 100 пъти.
Ей, хлапе, подай ми топката.
Искате ли да знаете как да стреляте?
Татко, какво правиш? - Всичко е наред.
Искате ли да бележите през сезона? - Да.
Застани на вратата. Трябва да знаете, че не се рита с пръстите.
Слагате крак на земята и ритате по продължението му.
Слагате левия крак и ритате.
Кой иска да прави това? Хайде. Да ви видим.
Окуражете го.
Левият крак до топката, с десния ритате.
Точно така. Сега вече знаете как се вкарва.
Само така.
Да!
Някой друг иска ли?
Кой? Ти? Давай.
Пристигнахме.
У дома.
Хареса ли ти? - Да.
Много си добър, татко. - Благодаря.
Чао. - Чао, шампионе.
Ще се видим в събота. - Добре.
Мат, добър е. - Джордж.
Здравей, Стейси. - Притеснявам ли те?
Не, просто... Бях на среща.
Винаги си оставял впечатления. - Какво имаш предвид?
Бил си толкова добър на тренировката, че чак родителите те искат за треньор.
За какво говориш?
Децата са те харесали. Луис не спира да говори за това.
А сегашният им треньор? - Не знам.
Няма време за това. Искат теб. - Поласкан съм, Стейси.
Но в момент съм зает с някои неща...
Джордж, кога за последно направи нещо за Луис?
И нямам предвид времето в парка.
Поне веднъж... веднъж.
Направи нещо за него.
Слушайте всички. Това е бащата на Луис, Джордж.
Той ще бъде треньорът ви, а аз асистента.
Благодаря, Джейкъб.
Аз съм бащата на Луис, и не съм бил треньор до сега.
Но съм започнал да играя на ваша възраст.
Играта е невероятна. Единственото, което искам от вас,
е всеки ден да подавате, на който и да е.
Всеки от вас има брат, сестра, майка или някой друг. Да?
Тренер, имах сестра, но тя умря. - Така ли?
Имам брат. Да играя ли с него?
Да, би било добре. - Дядо ми почина заради пушенето.
Баща ми спи в стаята на прислужницата, а мама плаче нощем.
Да отиваме на терена. - Хайде.
Чудесно.
Дръжте я на земята.
Давай, Луис. Покажи им как се прави.
Добре ги учите. Карл Кинг.
Аз съм бащата на Хънтър. Къде е? Казах му, че ще дойда след работа.
Джордж Драйър. - Точно.
Зарадвах се, когато разбрах, че футболист ще тренира момчето ми.
Бяхте невероятен играч.
Това време отмина. - Не, видяхме ви в Ютуб.
Бяхте много издръжлив. Аз играех бейзбол в колежа.
Но нищо от вашата класа. Не исках да ви забавям.
Просто исках да знаете колко се радвам,
че правите това за нашите деца.
Можехте да изберете всичко друго.
Не съм сигурен.
Всяка година спонсорирам отбора. Това помага за трофеите.
Купуваме екипите за децата.
Всички ще оценят жеста. - Да.
А ако решите Хънтър да е вратар, всичко ще е наред.
Така да бъде.
Имам и дъщеря, която пее като Стрейзънд.
Винаги преди мач пее националния химн.
Нека си остане между нас.
Ще ме опознаете. Винаги се интересувам от нови неща.
Хънтър, да слушаш треньора. - Добре, татко.
Здравей, Денис. - Здрасти, Барб.
Кой е новият треньор? - Не знам.
Бившият на Стейси, футболиста. - Футболист?
Така ли? - С какво се занимава сега?
За какво ти трябва? - Нямах това...
Приключих с мъжете. - Как не.
Здравей, миличка. Как мина? - Добре.
Довиждане, Барб. - Чао. Готов ли си?
Имате 15 нови съобщения.
Тренер, обажда се майката на Арън.
Треньор Лен обеща на Арън да играе като нападател на откриването.
Надявам се, че няма промяна. Обадете ми се на 555-0162.
Обажда се майката на Джейсън. Исках само да ви кажа,
че Джейсън има запек от около седмица...
Явно ми свърши времето.
Реших, че няма да го насилвате много, докато не намери време да...
Тренер, майката на Зак е.
Миналата година получи диагноза ХРНВ и получи удар в тестисите,
затова би било добре да стои настрана от топката.
Тренер? Може ли да поговорим? - Да.
Аз, просто... Ще отнеме минутка.
Исках да знам как се справя. - Кой?
Били, аз съм майка му. Аз съм Барб. - Здравей, Барб.
Знам, че го гледате как играе. Не е много добър, но се старае.
Тренирам с него, но съм доста схваната.
Помолих баща му, но той е много зает,
което доведе до развода ни...
Барб, справя се чудесно.
Мислите ли? - Да.
Повечето от децата нямат никакъв опит.
Ако искате да му помогна с допълнителни часове, ще се радвам...
Защо плачете? - Съжалявам.
Благодаря. Прав сте, всичко ще бъде наред.
Добре. Нека спечелим мача.
Да спечелим. Добре.
Приятели, това е първият ми мач като треньор.
Искам да ми покажете какво можете.
И искам да излезете и да покажете на пишлеметата какво можете.
Искам да сте убийци.
Искам да контактувате и да си подавате топката.
Помнете, че няма да вкарате ако не стреляте. Готови ли сте?
Да! - Съберете се. Дайте ръце!
Едно, две, три. Напред, Урагани!
Идеята е, да го кажем заедно.
На три нека опитаме отново. Едно, две, три.
Напред, Урагани!
Да бием пишлеметата!
Луис, ритай топката напред.
Точно така. Движете се.
Арън не искаше да си тръгва от тренировката.
Не мисля, че бащата на Джейсън, е прекарвал 3 часа с него.
А аз хванах Брайън да упражнява шотландски акцент пред огледалото.
Продължавай, Луис.
Да!
Най-сетне вкарахме.
Луис.
Треньорът изглежда сериозен. - Да.
А и е доста красив, нали?
Ти си по-хубав. - Какво имаш предвид?
Не искам да се женя за него, просто казвам, че изглежда добре.
И с децата е добър.
Нали?
Точно така. За това ви говоря.
Дай пет, Луис.
Сложих ти четката за зъби и пижамата.
Мамо, ще се оправя. - И да се изкъпе.
Може да ползва басейна. - Много смешно.
Душ и зъбите, ясно.
Изцяло твой е. Приятно прекарване.
Само една вечер, мамо. - Знам.
Приятна вечер. - Чао.
Вие сте бащата на Луис? Аз съм майката на Саманта.
Срещали ли сме се? - Не помня.
Изглеждате ми много позната. - Често ми го казват.
Подскажете ми от къде ви познавам? - Добре.
"Докторите казаха, че Роландо Джоунс, е скъсал кръстни връзки
и няма да се завърне на терена."
Бяхте водеща на спортни новини. - Бях.
Не само вие сте бил известен, тренер.
Ще се видим скоро. - Добре.
Това ли е къщата ти? - Не, малката е отсреща.
Не е зле като за двама ергени.
Харесва ли ти? - Да.
Имам още доста работа, но ще е по-добре като свърша.
Това е моята спалня, а както споменах,
ти си имаш своя стая. Не е зле, нали?
Да. - Радвам се.
Може да я пооправим.
Да видим дали част от добрия вкус на майка ти, се е предал и на теб.
Това аз ли съм? - Разбира се.
Тук сме заедно с майка ти в Италия. Имахме къща до езерото.
Аз харесвах ли я? - Обичаше я.
Слагахме пояси на ръцете ти, и те водехме на езерото да плуваш.
Беше като риба. Плуваше по-добре и от мен.
Не си спомням.
Добре, малкия.
Лека нощ. - Лека.
Не сънувай чудовища.
До отбора: Чудесна игра днес. Другата тренировка е във вторник от 16:00.
"Мисля си за теб"? Мамка му.
Тате? - Добре ли си?
Сънувах кошмар.
Какво се случи?
Сънувах, че съм футболист, и като погледнах надолу, нямах крака.
Сънят за безкраките футболисти? Така не може да се играе.
Татко? Искам да се обадя на мама.
Защо? И сами ще се справим.
Ние сме двама силни и здрави мъже.
Татко, искам да се прибера вкъщи.
Отиди за 10 минути в леглото ми, и след това в стаята си.
Ето.
Чао, татко. - Чао, Луис.
Толкова за забавното преспиване.
Лека нощ.
Ще му дадеш ли малко време?
Няма да го загубиш за една нощ.
Как порасна толкова много, Стейси?
Все някой трябваше.
Лека нощ, Джордж. - Лека.
Това е татко. - Да, той е.
Чао, мамо. - Чао.
Здравей, татко. - Здрасти, хлапе.
Добре изглеждаш. Защо така? - Не знам.
Джордж! Ще ти се обадя.
Пазиш ли се от неприятности? - Старая се.
С Пати организираме събиране в петък.
Дали ще можеш да дойдеш? - Този петък?
Ще е хубаво ако дойдеш.
Ще правя сделка с едни познати, и те ще се радват да се запознаете.
Мисля, ще се изкараш добре. Много хубави хора ще има.
И ще има много възможности, ако ме разбираш.
Добре. - Сега вече съм щастлив.
Ще разбереш, че се грижа за приятелите си.
Отново ме търсят. До скоро. - Добре.
Да, Шон. Мисля, че е добър.
Тренер, здравейте. - Здравей, Барб.
Исках да ви благодаря за онзи ден.
Не се тревожете, повече няма да плача. Исках да ви благодаря.
Пак заповядай, Барб. Всичко е наред.
Май го преодоляваш... - Благодаря.
Добре. - Добър пас. Браво.
Дръпни го за тениската. Удар с лакът.
Наспахте ли се, тренер? И аз будувам вечер.
Съжалявам, сутринта получих мейла ви... - Спокойно.
Исках да ви кажа, че срещнах наш общ познат.
Чип Джонсън. - Чип? Няма начин.
Бях в ЦСА, когато започна работа. - Колко е малък света.
Спортни новини, Джордж? Доста добре си се справял.
Той ли го каза? Бил ли е сериозен?
Ще разбера тази вечер. Даде ми копие.
Кой знае. Може да го дам на някой познат.
Оценявам го. - Ще ви уведомя, тренер.
Хайде. Беше ужасно.
Никой ли не иска двайсетачките?
Тогава уцелете бутилката.
Може тренера да успее. - Чудесна идея.
Няма проблем.
Кой иска тренера да стреля? Хайде.
Не целим бутилки, а гредата.
И това ще направим. - Тренер!
Ти си професионалист, затова ще я изместим тук.
Добре, добре.
Може ли да загрея с един удар? - В живота няма такива, Джордж.
Да!
Нека го направим по-интересно. Всеки може да уцели гредата.
Трябва да тръгвам. - Ще я уцелиш ли?
100$ казват, че не можеш.
Сто долара.
Уцели бутилката. Вече са двеста.
Хайде. - Добре.
Тренер!
Да!
Някой влезе в съблекалнята и каза: "Кралицата иска да се запознаете."
И тя влезе точно пред мен.
И аз стоя гол пред кралица Елизабет.
И аз казвам, "Ваше височество, много се извинявам."
И след като ме огледа ми казва:
"Няма за какво, младежо. Удоволствието е мое."
Ела, Джордж. Да се разходим.
Много ми харесваш, Джордж.
Не ти пука за нищо. - И на теб също.
Не, не. Просто знам как да го скривам.
Не знам защо, но усещам, че мога да ти се доверя.
Вярвам ти.
Например, жената, която стои до камината, блондинката,
мога да ти потвърдя, че не спя с нея.
Добре.
Но не мога да кажа същото за дамата, с която говори.
Миличка.
Пати, запозна ли се с треньора? Джордж, това е жена ми, Пати.
Как сте? - Питам те, хубава ли е или да?
Позна първия път. Приятно ми е, г-жо Кинг.
Наричайте ме Пати. - Съветникът си тръгва.
След малко се връщам.
Хубава къща имате.
Разказа много слухове за вас, нали?
Не мисля, че бяха за мен.
Организирала съм достатъчно партита, за да знам за кого и защо са.
Но по принцип кани и жена, с която е спал.
Не че се оплаквам. И за мен се грижи добре.
Просто обичам да знам коя е. Така се чувствам по-добре.
Мисля, че преувеличавате, г-жо Кинг.
Много мило. Едва го познавате, а вече го защитавате.
Имам невероятна интуиция.
Гледах ви как тренирате децата и си казах:
"Пати, това вече е добър човек."
Благодаря ви, че се грижите за сина ми.
Видях една приятелка.
Ще отида при нея. Радвам се, че се запознахме.
Не се взирай само. Покарай я. Хайде.
Наистина? - Влизай.
Луис я видя в парка онзи ден. Помисли я за космически кораб.
Приятелю, разкарай тоя боклук от паркинга.
Благодаря ти, че дойде. Беше много популярен.
Ще се видим на тренировката. Запази я дотогава.
Казах ти, че се грижа за приятелите си.
Джордж. - Здравей, Мат.
Какво правиш тук? Полунощ е. - Знам.
Чудех се дали мога да говоря със Стейси.
Става въпрос за Луис.
Добре. Почакай за момент.
Мамка му.
Какво има, Джордж? Какво става?
Просто... Минавах... - С ферари.
Да. Харесва ли ти?
Да.
Всъщност това ме замисли.
Помниш ли Италия?
И мястото, което наехме?
Имахме ферари. - Джордж, късно е.
Ако искаш да говорим за Луис, обади ми се сутринта.
Стейси?
Какво? - Мислила ли си...
Просто казвам, но мислила ли си,
какво щеше да бъде, ако не бях прецакал нещата?
Да.
Винаги съм се чудела.
Ти беше най-хубавото нещо, което ми се е случвало.
В един момент съм 23-годишна от Вирджиния, на пътуване в Англия,
а в следващия момент се влюбих във футболист.
И на почивка в най-хубавата вила в Тоскана.
Значи помниш.
Помня и пицата.
Вярно.
Скъпа, наред ли е всичко?
Да. След малко идвам.
Добре.
Опасявам се, че Луис може да има когнитивни увреждания.
Така ли? - Не, може да кажеш това на Мат.
Добре.
Лека нощ. - Лека.
Всичко наред ли е? - Да.
Здравей. - Как си?
Намерих адреса ти от отбора, и бях в квартала,
та си казах: "Това е... Къщата ти е огромна."
Трябваше да се досетя. - Живея в къщата за гости.
Супер.
Всичко наред ли е? - Да.
Петъците са трудни, защото оставям Били при баща му.
Все си мисля, че ще имам планове с приятелки,
но накрая се озовавам тук, обикаляйки квартала.
Какво? - Нищо не казах.
Стори ми се, че ме покани да пийнем. - Не, просто те слушах.
Искаш ли... - Да, нека да пийнем.
Трябва да си засадиш цветя. Какви бяха цветовете на отбора ти?
Защото може да си вземеш такива цветя.
От години не съм била в ергенска квартира.
Наздраве за децата ни. - Да.
Помниш ли ги? - За тях.
Луис сигурно ти липсва. Били сте много близки.
Така е.
Скоро реших нещо. - Какво?
Отново да ходя на срещи.
Това е чудесно. - Да.
Струвам си вечерята и киното, нали?
Не съм Пенелопе Круз, но може да бъде много по-лошо.
Чудесен девиз за интернета. "Излизали сте с по-лоши."
Всъщност имам регистрация.
Да ти покажа ли профила си? Искам мнението ти.
Аз съм последния, от който трябва да взимаш съвети, но...
"Перфектният." Това ми е тайната парола. Така.
Виж ти.
А си мислех, че като си се седя по боксерки, ще си уредя среща.
Не... Може би ще можеш. Знам, че...
Не е много секси снимка, но не исках да приличам на повлекана.
Ако не ме познаваше, щеше ли да ми се обадиш?
Да. - Наистина?
Определено щях. Пощата ти щеше да е пълна.
Ти си привлекателна, Барб.
Трябва да имаш повече... Повече вяра в себе си.
Мисля да тръгвам.
Тръгвам, защото...
Благодаря за половината бира...
Ще се видим на тренировката. - Разбира се.
Ако не ме познаваше и не знаеше за профила, щеше ли да ми се обадиш?
Да. Определено.
Добре. Чао.
Лека нощ.
Здравей.
Нали няма да плачеш пак? - Няма. Обещавам.
Но трябва да бъдеш много бавен.
Кучи син!
Ало. - Джордж, събудих ли те? Карл е.
Какво има? - Съжалявам, че те притеснявам,
но случайни да имаш някакви пари? - Дали имам пари ли?
10,000 долара. Знам, че са много, но са за гаранцията ми.
В затвора ли си?
Глупаво е. Срам ме е...
Снощи пих доста, а някакъв заглеждаше Пати...
Не искам да те отегчавам.
Карл, трябва да водя Луис на футболния мач след два часа.
Мини покрай нас, вземи парите, ела и ми плати гаранцията
и точка по въпроса.
Джордж, здравей. - Здравейте, г-жо Кинг.
Дойдох да взема... гаранцията.
Вярно.
Съжалявам, заповядайте.
Това е толкова неловко. Искате ли нещо за пиене?
Не. Трябва да тръгвам.
Преодолях го, Джордж.
Не искам да се меся в работата ви. - Съжалявам.
Постоянно го прави. Едно от нещата му.
Понякога е много ревнив. Дали не трябва да остане там?
Карл Кинг. Хайде. - Спокойно. Ще излезе след малко.
Ало? - Здравей, Стейси.
Къде си? - Луис там ли е?
Да, момент. - Татко?
Здравей, хлапе. Слушай сега.
Имам изненада. Помниш ли готината кола, която видя?
Космическият кораб? - Да.
Какво ще кажеш да се повозиш? - Супер.
Въпросът е, че може да закъснея.
Нали няма да изпуснем мача? - Няма.
Ще дойда веднага. - Добре.
Добре, хлапе.
Не влизай там. - Нямам планове.
Да се махаме. Дано Пати не те е нахокала.
Не е опасна. Все заплашва да се махне.
Намига на други мъже. Веднъж даже я проследих.
Хиляди долари за обиколка на най-хубавите молове.
Не си я давам, Джордж. Не и на друг мъж.
Не и на жив.
Знам, знам. Здравей, шампионе! - Чао, мамо!
Чао, бебчо, до скоро. - Ще го върна до девет.
Леле, тате, готина кола! - Да, харесва ли ти?
Добре, да вървим да се забавляваме.
Тате, много е готина. - Готина е, нали?
Ей, внимателно с тези бутони. Алармата е леко чувствителна.
Тате, да знаеш, че пропуснахме мача.
Да.
Ей, съжалявам, шампионе.
Няма проблем.
Добре, Луис.
Ще ти задам въпрос и искам да си напълно откровен с мен.
Ако те оставя да я покараш, смяташ ли, че ще се справиш?
Ти сериозно ли? - Сериозен ли изглеждам?
Колко деца, играещи футбол в неделя познаваш?
Много. - Много, нали?
А колко деца карат ферари?
Готов ли си? - Да!
Да тръгваме!
По-бързо? - По-бързо.
Внимателно, навлизаме в завой.
Леко и спокойно. Точно така.
Виж се, имаш талант.
Добре. - Добре ли е?
Да! - Гледай пътя, Луис!
Да!
По-бързо? - Да.
Сега ще ти оставя волана, става ли? Готов ли си?
Да. - По завоя, точно така.
Справяш се, справяш се.
Да. - Страхотно!
Велико! - Да! Велико!
О, да! - Луис!
Дай да не казваме за това на майка ти.
Тате? - Да?
Може ли да те питам нещо? - Да.
Тъжен ли си, че мама ще се жени?
Да.
Но Мат ми изглежда свестен.
Да. С мама говорихме за това и реших, че няма да му казвам татко.
Мислиш ли, че това ще засегне чувствата му?
Мисля, че щом нещо те кара да се чувстваш добре,
трябва да го направиш.
Ало? - Джордж, Денис е.
Гледах записа ти. Има по какво да се поработи,
но имаш талант. - Леле, благодаря ти!
И познай! "И Ес Пи Ен" искат да отразяват повече футбол
и точно сега си търсят хора. - "И Ес Пи Ен"? Като "И Ес Пи Ен"?
Трябва да оправим записа ти, Джордж. Сега или никога, Джордж.
Защо сме при къщата на Саманта? - Работата е там, шампионе,
че искам да работя като коментатор, а майката й ще ми помогне.
Защо сега? - Защото, ако не го направя сега,
знам ли, ще дадат работата на друг.
Здравей! Здравей, Луис! - Здравей!
Здравей! - Влизайте!
Как си?
Виж какво прави Саманта, много ще се забавляваш.
Искаш ли да играеш? Нарича се "Сърдити пилета".
Здравей! Здрасти, Луис! Арсели, има паста и чесново хлебче
за децата, ясно? - Да, госпожо.
Ето. Отиваме в студиото. До скоро.
Колко време ще ни отнеме? - Най-много час.
Чу ли, приятел? Ще се върнем до час, става ли? Още преди да се усетиш.
На три, две, едно. Записваме.
"Лос Анджелис Галакси" дойдоха... - Джордж, къде ти е пламът?
И не се тревожи за аутокюто!
Доста прожектори и камери има и... - Записваме.
Давай! Добре, гледай в обектива!
Той отбеляза... - Разкажи ни историята! "И Ес Пи Ен".
Записваме. - Сега?
Да, записваме. Отпусни се! Просто го направи, Джордж!
"Лос Анджелис Галакси" дойдоха днес във Вашингтон и биха "Ди Си Юнайтед".
Какво става напоследък с "Ди Си Юнайтед"?
Да, Дани Алсъп игра страхотно, заби гол със задна ножица,
но той и останалите червено-черни, просто не можаха да спрат свирепите
и неспасяеми атаки на "Галакси" и по-конкретно, на Лендън Донован,
капитанът на "Галакси" и тяхна надеждна и подла машина за голове.
Лендън, ти проспа няколко месеца след световното, но сега се събуди
и трябва да кажа: "Давай, Лендън! Продължавай да ни радваш с играта си"
И това е всичко за тази вечер. Ти си, Денис.
Да! Виж се само, а? Колко добро беше това!
Забавлявах се, беше забавно. - Ти ли се забавлява?
На мен наистина ми беше забавно, Джордж, а ти изглеждаше страхотно.
Благодаря ти! - Е, беше ли различно от това
да си треньор по футбол?
Добър въпрос. Имам предвид, че да се грижиш за тринадесет деца
не е точно лесна работа.
Е, казват, че е най-трудно с родителите. Ти как мислиш?
Май този въпрос трябва да го отнеса към родителския комитет.
А майките? Самотен татко като теб...
Като разсейване или вдъхновение ги приемаш?
А този въпрос ще трябва да отнеса към комитета на майките.
Ами аз? Разсейване или вдъхновение съм?
Слушай, става късно. Трябва да прибера Луис.
Трябва да тръгваме. - Да.
Чуй ме, трябва да... Не мога.
Не искам да си зарежеш семейството, Джордж, просто...
Само търся малко забавление.
Върнахме се. Здравей! Здравей, скъпа!
Здрасти, приятелче! Здравей, шампионе!
Съжалявам, продължи малко повече. Готов ли си да тръгваме?
Става ли? Да, добре.
Чао, Джордж! - Чао! Чао, Саманта!
Хайде, късно е, да вървим!
Прекрасно! 23:15 е, Джордж. - Знам, но се забавлявахме,
нали, шампионе? - Да.
Да, имах и прослушване за спортен коментатор,
но беше малко в последната минута.
Хубаво, радвам се за теб.
Всичко е наред, никой не пострада. Всички се прибраха невредими.
Добре. Лека нощ, Джордж! - Да, лека нощ, Мат!
Ще трябва да ми обясниш какво си видяла в този човек.
Г-н Джордж, можете ли да ми обясните как така карате скъпа кола,
а още ми дължите пари? - Да. Не, всъщност не мога.
Работата е там... - Не, няма работа, само наем.
И ако не го получа до утре... - Мамка му! Съжалявам, само секунда.
Ало? - Здравей, Джордж, Пати е.
Пати? Г-жа Пати Кинг? - Да! Да, Джордж, г-жа Кинг е.
Може ли да ви се обадя по-късно? - Може да говорим, щом се прибереш.
Аз съм в леглото ти, Джордж.
Съжалявам, къде сте?
В леглото ти.
Доста интересна стая, малко ориенталска за вкуса ми,
но трябва да ти кажа, че гардеробът ти е приказен.
Чакай, чакай, Пати! Парам, недей! - Какво?
Парам, ела за секунда!
Чакайте! Всъщност, не мисля, че сте в моята спалня.
Какво? - Мисля, че си мислите,
че сте в моята спалня, но сте в спалнята на наемодателя ми.
Боже мой!
А твоята къде е? - В къщата за гости оттатък алеята.
Пати, просто веднага се махни оттам, става ли?
Г-н Джордж!
Парам? Виж сега, съжалявам, че не ти платих преди,
но забравих, че оставих пари във ферарито си. Та каква е сумата?
Деветстотин. - Деветстотин? Става в брой, нали?
Да. - Ето едно, две,
три, четири, пет, шест... Прекрасна нощ, а?
Да. - Седем, осем. Колко каза?
Деветстотин. - Девет. Деветстотин, заповядай!
Добре, приятел. Ще се виждаме наоколо.
Може би утре или тия дни.
Така. Не, не, вън! - Вътре.
Знаете, че не мога да го направя. - Я стига! Зае ти ферарито си.
На него държи повече, отколкото на мен.
Каквото и да става между вас и съпруга ви, искам да знаете,
че го считам за приятел. Искам да се облечете
и просто да си тръгнете.
Ще му кажеш, нали? - Не, за Бога! Няма да му кажа.
Ако сега си тръгнете и се приберете, няма да има нищо за казване.
Г-жо Кинг, не се движите. - Почвам да се чувствам леко глупаво.
Не, няма причина да се чувствате глупаво.
Просто си вървете. - И идея нямаш на какво е способен.
Много е отмъстителен, Джордж. - И аз това имам предвид.
Ще ме пита къде съм била, а аз не съм добра лъжкиня.
Мисля, че просто ми трябва едно питие.
Добре, едно питие.
Заповядайте!
А ти няма ли да си налееш?
Просто си вървете!
Аз... трябва да използвам банята.
Не знаеш колко пъти ми е изневерявал.
А аз не мога дори да съм невярна като хората.
Г-жо Кинг, вие сте умна, силна...
...красива жена.
И аз лично мисля,
че не бива да поддържате брак,
в който не сте щастлива.
По дяволите! - Сигурно е Карл.
Какво? Карл знае, че сте тук?
Да, понякога ме проследява. - Какво?
Мисли, че може да му изневерявам.
Добре, останете там, става ли? И не излизайте!
Парам? - Г-н Джордж,
дадохте ми със сто повече.
Да, благодаря!
Г-н Джордж, как се запознавате с тези красиви жени?
Ами сигурно е заради акцента.
И аз имам акцент.
Джордж! Джордж, търсих те. - Здравей, какво става?
Става това, че не съм единствената, която мисли, че имаш стил.
Бившият ми режисьор редактира записа и ще го прати в Бристол.
Смята, че имаш шанс. - Ти сериозно ли?
Напълно. - Бристол, Кънектикът?
Да и не забравяй кой пръв ти го каза! - Не, не, няма. Леле!
Джордж?
Днес, докато си на терена и ме видиш да си подръпвам ухото така,
това означава, че си те представям върху мен.
Добре. - Добре.
По-добре да се връщам към мача, а? - Е, направи страхотен мач.
Добре.
Ей, какво става?
Какво става, добре ли си? - Нищо.
Добре, Луис, ето ти раницата.
Мръдни напред, Скот! - Да, вкарай я!
Хайде, Урагани! Използвай мозъка си,
подай на крилото! Браво! Пази си човека!
Добра игра, Луис, точно така.
Здравей! - Здрасти, тренер, аз съм.
Малко съм зает. - Само да кажа, че всичко е върхът,
освен че не мога да спра да се хиля след онази нощ.
Всъщност, не мога да говоря. - Дано не е неловко помежду ни.
И двамата сме възрастни, необвързани.
И ако се получи, страхотно, а ако не се...
това е най-доброто за децата, нали? - Да, само... точно сега...
Малко съм зает точно сега, но мисля, че бихме могли...
Беше Луис! - Да!
Браво, хлапе! Луис, браво, шампионе, браво!
Това беше страхотно... - Дори не го видя!
Добре, хайде Урагани! Давайте, да вкараме още един!
Добре, хайде!
Да вкараме още един! Хайде, Урагани!
Номер девет.
Какво, по дяволите, беше това? Какви игрички играеш?
Какво, по дяволите, беше това? Заради снощи ли?
Говори, какво става? - Остави ме на мира!
Мразя футбола, мразя и теб!
Ало? - Не ме мрази наистина, нали?
Разбира се, че не те мрази, но иска да напусне отборът, Джордж.
Знаеш ли това?
Знаеш ли, малко съм бос в това, Стейси. Мислех си, дали би могла
да ми дадеш някой родителски съвет. Какво да се прави и какво - не.
Като "Не давай десетгодишния ти син да кара ферари" ли?
Синът ми има голяма уста. - Синът ти е честен, от мен го е взел.
Сериозно, да се видим на по питие? - Не. Твърдо не.
Но може да се видим на кафе.
Вечеря? - Обяд.
Ранна вечеря. - Късен обяд.
Няма да отстъпя от вечерята. - Не аз моля за съвет.
Сигурна ли си, че не искаш бира?
Ами хубаво. Та четох за това място в интернет.
"Истинският дух на Вирджиния" пишеше. Очевидно трябва, знаеш...
здраво да млатиш, за да стигнеш до вкусното.
Да, справяш се. Вкусно ли е?
Според интернет, имат наистина люти подправки.
Но знам ли, може пък интернет и да греши.
Ето, ето.
Да, добре. Сервитьор, две бири, моля!
Леле! Още три бири, моля!
Та падам по стълбите, удрям си пръста и изкрещявам "Мамка му".
И следващите пет дни, Луис обикаляше из къщата, повтаряйки:
"Мамка му, мамка му, мамка му".
Разбрах, добре. - Дори, когато е трудно,
дори когато искаш да си навсякъде, но не и там, дори когато чувстваш,
че той няма нужда от теб, повярвай ми, нужен си му.
Тук. - Какво? Къде?
Имаш малко рак на бузата. - Рак?
Рак. От рака. По бузата ти. - Рак, ясно.
Рачешки устни. - Гадост.
Ти си единствената жена, която съм обичал истински.
Стига! - Не, сериозно.
Знаеш ли кое ми липсва най-много?
Ранните ни години, когато още играех, а ти ме гледаше от трибуните.
След всеки мач те търсих по трибуните и да ти махах. Помниш ли?
И без значение колко лошо играех, колко здраво се издънвах,
винаги знаех, че щом и ти ми помахаш, всичко ще е наред.
Чувствах се най-специалният човек на света, когато го правеше.
Докато не погледнах назад и още шест жени махаха заедно с мен.
Тогава бях млад, знаеш. Сега съм различен.
Добре, тогава го докажи на Луис.
Той ме мрази, забрави ли? - Не те мрази, той просто...
Мрази да е разочарован, а ти доста го разочарова. Нали?
Той беше на четири, когато си тръгна, помниш ли? А и преди това те нямаше.
Беше по-лесно, докато беше отсъстващият татко,
изпращащ готини коледни подаръци, но сега си тук.
И съжалявам, ако това те обижда, но си като... бомба със закъснител
с чаровен акцент и когато експлодираш, е като...
Знаеш, бум и хаос.
Наистина се надявам, че си се върнал заради него.
Нищо не би ме направило по-щастлива.
Но ако си се върнал заради мен, само ни губиш времето
и междувременно, ще разбиеш сърцето му.
Трябва да тръгвам.
Добре.
И благодаря за обяда!
Здравей, хлапе!
Майка ти каза, че мислиш да напуснеш отбора.
Само искам да кажа, че мисля, че това би било...
Това би било голяма грешка.
Какъв е смисълът? Така и така не съм добър.
Не, виждаш ли, с това не съм съгласен.
Може да си хубав и умен като майка си, но си Драйър, хлапе, и играеш футбол.
Добър си, в кръвта ти е.
Мислех да идем сега до парка и да потренираме преди големия мач.
Какво ще кажеш?
Добре.
Тате, вали.
Само пръска. Ще спре, преди да се усетиш.
Просто типично.
Как така "типично"? - При нас нищо не се получава.
Какви ги говориш? Много неща ни се получават.
Това е най-доброто време да се научиш да играеш футбол.
Защото ако можеш да играеш в такъв дъжд,
значи можеш да играеш при всякакво време, нали? Така.
Ето.
Не се тревожи, Стейси, сигурен съм, че ще са добре.
Само ще ида да видя дали са добре.
Искаш ли да дойда? Мога да карам. - Не, добре съм.
Добре, едно, две.
И този път ще го направиш. Ето така.
Добре. - Става ли? Ето.
Точно така.
На бас, че ще можеш.
Май най-накрая изкарах всичката кал от ушите си.
А ти?
Луис?
Беше голям ден.
Още един добър резултат, а? - Да.
Страхотен гол вкара с левия крак. - Здравейте! Как беше мачът?
Страхотно, мамо, вкарах гол! - Така ли?
Пак спечелихме. - Браво, хлапе.
Как беше снощи? - Наистина хубаво.
Добре. - Тате, с мама отиваме на игрите.
Искаш ли да дойдеш? - Не, забавлявайте се.
Мамо, може ли да дойде?
Ами да. Добре си дошъл, ако искаш.
Добре.
Да! Да!
Играеш като бебе. - Удряш като момиче.
Младият Драйър! О, не!
Два гола? Чиста случайност. Дай да се отървем от него.
Гол! О, да!
Мамо, знаеше ли, че татко веднъж е отнел топката от Бекъм?
Да, всъщност знам, бях там.
Леле! Искам да играя като Бекъм.
Ей, а не искаш ли да играеш като мен?
Да!
Боже, изглежда толкова отдавна, нали?
Да.
Значи...
Големият ден наближава, а?
Да. Да.
Вълнуваш ли се? - Да, разбира се, че се вълнувам.
Просто е лудост.
Просто никога не съм си мислила, че ще го направя пак.
Стейси ще се жени.
Тате? - Да?
Може ли пак да спя при теб тази нощ?
Тази нощ не е моя, приятел. На майка ти е.
Да, разбира се. Аз съм съгласна.
Искаш ли да видиш стаята ми?
Ами да. Да, разбира се, че искам да видя стаята ти.
Не голяма, колкото стаята ми вкъщи, но я харесвам.
Да, много по-готина е, отколкото я мислих.
Да знаеш, че това съм аз, мамо.
Да, знам, че си ти.
Виждаш ли това? - Това? Кой е това?
Ти. - Аз?
И аз и татко. - Ти и татко, а? Ти, аз и татко.
Той добре ли е? - Да, заспа бързо.
Малко вино?
О, не. Май трябва да си тръгвам.
Забавен ден, а? - Да. Да.
Та кой взе мечето?
Той кара ли те да се смееш, Стейси?
Да се смееш истински?
Да.
Толкова е странно,
но понякога аз просто...
Гледам те и се чувствам сякаш нищо не се е променило.
Сякаш още сме заедно.
Гледам лицето ти и...
разбирам какъв щастливец съм бил, че съм те имал.
И ме убива това, че вече не мога само да се протегна и да разговаряме.
Аз... не мога. Не мога да го направя.
Стейси.
Стейси, почакай секунда!
Ей, Стейси!
Не трябва да си тръгваш.
Здравей! - Здравей!
Мислех, че ще се прибереш по-късно. - Не, хванах ранния полет. Къде беше?
Само оставих Луис при баща му.
Тази нощ не му е ред, нали? - Не, но той искаше да отиде
и реших, че няма проблем. - Кой е?
Мама. Покана в последния момент.
Ей, добре ли си?
Добре съм. - Така ли?
Гладен ли си?
Здравей, Денис, какво става? - Аз ставам.
Та искаш ли добри новини?
Да, определено биха ми дошли добре точно сега.
Добре, добрата новина идва след три, две...
Харесва ми гледката, Джордж. - Така ли?
Та какво искаше да ми кажеш?
Е, ще се приближиш ли? - Не, не, не. Последният път,
когато приближих, се вкарах в беля. - Което беше просто чудесно.
"И Ес Пи Ен" са харесали записа ти.
Така ли.
Тоест са го харесали? - Тоест искаш да отидеш там
и лично да те видят. - "И Ес Пи Ен"? Самите "И Ес Пи Ен"?
Направи го, Джордж. - Това е невероятно.
Успяваш.
Страшно много ти благодаря!
Добре.
Да, добре.
Трябва да... Трябва да влизам.
И само това ли ще получа? Това ли беше?
Помогнах ти, а ти ме оставяш с празни ръце?
Просто не мога.
Просто повече не мога да го правя.
Трябва да порасна.
Имам син, който се нуждае да започна да съм му баща.
Е...
И представа си нямаш какво изпускаш.
Мисля, че имам и точно затова трябва да влизам.
Добре.
Това ли беше?
Луис?
Здравей, приятел!
Здравей!
Добре ли си?
Какво ти има?
Кошмар ли сънува? - Не.
Само исках да спя тук.
Така ли?
Добре.
Тате? - Да?
Обичам те.
Ела тук!
Моля те, не си тръгвай пак!
Г-н Драйър? - Да, аз съм Джордж.
Аз съм Елън, работя с г-н Минтън. Готов ли сте?
Да, готов съм. - Добре, очакват ви в студиото.
Оттук. - Добре.
Джордж Драйър. Как си, човече? - Добре. Радвам се да се запознаем.
Чух, че ще идваш. Знам, че ще си страшен, ясно?
Иди там и го направи! - Благодаря, приятел, оценявам го.
В група Е, Камерун падна с 2-1 от Холандия.
Холандците се явяват силен противник, взимайки 9 от 9 възможни точки
и преминават груповата фаза, за да се изправят срещу Словакия.
Не продължават французите...
Французите.
Какво стана с французите? Дойдоха, видяха, капризничеха,
изпокараха се, половината ръководство напусна, останалите стачкуваха,
загубиха и се прибраха. Да, може да съм строг към французите,
на само защото искам да наблегна на важното.
Имал съм честта да играя и за клубен, и за национален отбор.
И мога да ви кажа, че да си на терена и да вкараш гол
пред петдесет или сто хиляди фена, да усетиш как земята се тресе под теб,
е ненадминато и независимо дали си на терена или в агитката,
няма друго такова усещане и това, за мен, е футболът.
Джордж Драйър,
добре дошъл в "И Ес Пи Ен".
Ало? - Здравей, Мат!
Търсех Стейси, там ли е?
Здравей, Джордж! Не, всъщност отиде да пробва булчинската рокля.
Добре, приятел.
Благодаря!
Здравейте, мога ли да ви помогна? - Няма нужда, само за малко съм.
Здравей!
Какво правиш тук? - Съжалявам, не бива, но...
Да, не бива. Не можеш да идваш така.
Знам, Стейси, правилният момент вечно ми убягва.
Наред ли е всичко? - Да, ще ни оставите ли за минутка?
Или много подранявам, или много закъснявам...
И дойдох, защото след две седмици пак ще е твърде късно.
Спри, Джордж, спри!
Защо ми причиняваш това?
Местя се в Кънектикът.
Получих работата.
Получил си работата? - Получих я, да.
И ми дадоха една книжка с неща, които да правиш в Кънектикът.
И чета аз главата за семейния живот, парковете и училищата,
и си мисля: "Какъв е смисълът?"
Какъв е смисълът, ако семейството ми не е с мен, ако ти не си с мен?
Стейси,
искам ти и Луис да дойдете с мен.
Не. Не мога просто така да се вдигна и да ида в Кънектикът.
Да, можеш. - Не и с деветгодишен.
Да, можеш, можеш. - Не, не.
Знам, че не съм ти давал добри причини да ми вярваш,
но кълна се в Бога, всичко ще се нареди.
Там ще създам добър живот за нас.
Боже, толкова те обичам.
Джордж, ако ме обичаш,
остави ме!
Остави ме!
Извинете,
мисля, че дамата ви чака отвън.
Проклет да си, Джордж! - Знам, знам, знам.
Но мислех всичко, което казах.
Моля те, не ме докосвай! Недей! Ако искам да бъда докосвана,
ще ти кажа, ясно? - Добре, ето ги ръцете ми.
Ще става с моето темпо, не с твоето. Не всичко опира до теб.
Добре, с твоето темпо да е. - Става ли?
Както кажеш. - Добре.
Защо не можа да дойдеш с два месеца по-късно?
Защото не ме бива да подбирам момента, знаеш това.
Ето двойка, която наистина умее да разговаря.
Наистина не мисля, че това е младоженецът.
Ехо? - Здравей!
Мамо, вече трябваше да сме тръгнали. - Знам, знам, съжалявам.
Две минути, става ли? Здравей! - Здравей!
Хайде, приятел, вземи си раницата и се приготви!
Вероятно вече трябваше да сме там. - Знам, знам.
Съжалявам! Така. - Та имаме ли булчинска рокля?
С цип е, само това мога да ти кажа.
От булка в майка на футболист за две секунди.
Добре, красавице.
Здравей, тренер! Изглежда имаме общ приятел.
Акцентът е.
Здравей, татко! - Здравей, шампионе!
Добре ли си? - Да, видях си хороскопа
"Ще бъдете победител". - Е, значи всичко ще е наред, а?
Здравей, тренер! - Здравейте, всички!
Здравейте! Здравейте, всички!
Добре, добре. - Да почваме шоуто!
Добре. Това е последният мач за сезона, нали?
Ако го спечелим, печелим шампионата. - Да!
Нали? И без значение какво стане днес,
искам да знаете, че съм много горд с вас.
Но ще излезем и ще спечелим мача, нали?
Да!
Да дадем всичко от себе си и да им покажем на тези пишлемета.
Едно, две, три...
Давайте, Урагани! Да! - Давайте, Урагани!
Хайде, деца!
Браво, Али!
Урагани! Урагани! Урагани!
Да!
Браво, Хънтър!
Не им позволявайте да играят така!
Изчакай!
Не се тревожете за това!
Сега ние водим играта. Сега можем да се съсредоточим.
Заедно я пазете! - Давайте, давайте, хайде!
Не ги оставяйте да...
Добре, не е проблем, да продължим! Али, блокирай!
Саманта, покажи малко игра, а?
Просто се изнасяйте напред! - Браво, Али!
Хайде, деца, слушайте ме! Луис, смени посоката!
Подбери момента!
Давай, Луис, шутирай!
Хайде, Луис!
Точно така, продължавай! Направи го гол!
Точно така, Луис!
Давай, Луис!
Да! Да, Луис!
Да!
Урагани! Урагани! - Урагани!
Две минути, Урагани. Да довършим мача!
Здравей, Карл! Чудех се къде се запиля.
Изнесете се напред, Урагани, хайде!
Имам едно подаръче за теб. Картичка за страхотния сезон.
Много мило, благодаря ти! - Отвори го, погледни я!
Не, ще го отворя след мача. - Защо не погледнеш сега, Джордж?
Хайде, дружина, остана една минута.
А тази е любимата на бракоразводния ми адвокат.
Джордж, мисля, че споменах, че наемам хора да следят Пати.
Или ти се е изплъзнало от ума? - Приятел, може да съм лайно,
вероятно по-голямо, отколкото си си представял,
но не ме познаваш. Не бих спал с жена ти.
Давай, давай!
Скачайте всички!
Не е каквото изглежда.
Никога не е такова.
Успех в Кънектикът!
Здравей! - Здрасти!
Реших да дойда да се сбогувам.
Добре.
Ами, успех, Джордж!
Здрасти, тате! - Здравей!
Мислех си, че бихме могли да се поразходим.
Какво ще кажеш? Става ли? - Добре.
Значи повече няма да те видя?
Ще ме видиш. Разбира се, че ще ме видиш.
Ще си имаме уикендите, аз ще се връщам,
а и ти може да ме посещаваш в Кънектикът.
Имам нещо за теб. Помниш ли това?
Това е първият медал, който спечелих. Със Селтик.
Да.
Един ден ще си спечелиш собствен, но може да ми пазиш този.
Ще ми липсваш, сине. - И ти ще ми липсваш, тате.
Ела тук!
Всеки ден ще говорим по телефона, нали?
Да.
Ще ми се обаждаш.
И ще ми пишеш. - Добре.
Добре.
Трябва да вървя.
Добре, приятелче.
Той ще се оправи. - Да.
Стейси?
Виж, не съм глупав.
Заедно сме от три години и мисля, че ми дължиш истината.
Още ли го обичаш?
Не съм спирала да го обичам.
Тате!
Здравей! - Какво правиш тук?
Ами пътувах си и изведнъж се замислих.
Ами ако се събудя утре сутрин и пак ми се прище да се разходим?
Сещаш ли се? - До, но...
Ами работата ти?
Е, не съм го измислил съвсем, но...
щом съм достатъчно добър за тях, трябва да съм добър и за някого тук.
Наистина ли ще останеш този път?
Да, този път наистина ще остана.
Хайде да поиграем футбол, става ли?
Добре.
Добре, хайде! Хайде, давай, давай!
Мамо, татко си дойде.
Отказа ли работата?
Някой, много умен, веднъж ми каза, че просто трябва да си там.
Отмених сватбата.
Защо?
Защото не мога да си избия от главата един глупак.
Мога да го преживея.
Искаш ли да играем?
Да. А ти? - Да, искам да играем.
Добре, да започваме!
Добре, Луис, хайде! Ти си.
Скоро от местния канал се обадиха с оферта.
И говорейки за време, нашето изтече.
Ще се видим утре вечер със следващото шоу на Джордж и Чип.
И под "Шоуто на Джордж и Чип", има предвид "Шоуто на Чип и Джордж".
Не се ли разбрахме, че звучи по-добре "Шоуто на Джордж и Чип"?
Да, но преди да имаме лого, хората може да се объркат,
на него пише "Шоуто на Чип и Джордж". - Да, Чип и Джордж, и Чип.
Превод и субтитри: Боян Николов а.к.а technoboy и DaryG
@ UNACS TEAM 2013