Превод: R I S T A K I
ДЕМИ МУР
ГАРИ ОЛДМАН
РОБЪРТ ДЮВАЛ
във филма АЛЕНАТА БУКВА
Композитор ДЖОН БАРИ
Оператор АЛЕКС ТОМПСЪН
Режисьор РОЛАНД ДЖОФЕ
Братко, Метакомет, нека благородния дух
на баща ти Масасоит
да се издигне при орлите.
Вожде, Метакомет.
Ако не бяхме приятели с баща ти, никой от нас нямаше да оцелее.
Баща ми трябваше да ви остави да умрете!
Ти беше единствения от всички,
който дойде при нас с открито сърце.
Но твоя народ уби баща ми
със своите лъжи!
Казвам се Пърл.
Това е историята на майка ми, Естер Прин.
През 1666 година,
тя пристига в колонията в залива Масачузетс
с надеждата, че тук, в този нов свят
ще може да изповядва вярата си без страх и преследване.
Мой уважаеми колега!
Годините не са те променили! - Чухме за славните ви дела, сър.
Губернатор Белингхам, позволете ми да ви представя
преподобния Томас Чийвър.
Добре дошли, сър. - Беше дълъг път.
Три месеца в морето могат да убият вярата или да я калят като стомана.
Разрешете ми да ви представя и жената, която пътува с нас,
Госпожа... - Естер Прин.
Ръцете са ми малко груби госпожо, но в колонията всеки трябва да работи.
Готова съм да работя.
В псалм 92 се казва: "Възхищавам се от делата на твоите ръце".
Познавате светото писание.
Изучавала съм и двата завета. Съпругът ми ме научи.
Сега си починете, после ще ви покажа всичко.
Значи вие сте г-жа Прин. - Да.
Наричайте ме просто Естер. - Добре дошла, Естер.
Как ми се иска да съм била тук, когато са дошли първите заселници.
Мадам, по-добре ще е да не слагате толкова дантела на дрехите си.
Прав сте, преподобни.
Господи Боже наш, благодарим ти за обилната трапеза,
която можем да разделим с нашите новопристигнали последователи.
Амин. - Амин.
Губернаторе, какви са резултатите от посещението ви при Метакомет?
Метакомет не е Масасоит, майоре.
Но ако спазваме договора, сключен с баща му,
няма от какво да се страхуваме.
Ако станем твърде самонадеяни, Бог ще ни изпрати знак.
Губернаторе, писахте ни, че имаме мир с диваците.
Страхувам се, че мира с червенокожите скоро ще бъде нарушен.
Майоре, не плашете така новопристигналите.
Много сме слушали за това, как индианци приемат нашата вяра.
Нямам търпение да видя преподобния Димесдейл и неговото паство.
Това е сборище на бедняци. И той и последователите му!
Има и други мнения.
Г-жо Прин, надявам се, че ще отседнете при нас
докато пристигне съпругът ви.
Много сте любезна, но предпочитам да си имам собствен дом.
Собствен дом? - Ами да.
Тук не е прието млада жена да живее сама.
Мъжът ми ме изпрати, за да приготвя всичко преди неговото пристигане.
Г-жо Прин.
Правилата, по които живеем, може да ви се сторят деспотични,
но ние платихме за тях висока цена.
За всичко трябва да има ред, иначе няма да оцелеем.
Такива са правилата, г-жо Прин. Трябва да има ред.
За да оцелеем.
Искате да не се подчиня на съпруга си?
Аз... - Преподобни, надявам се
компанията на сина ми Брустер да ви допадне.
Изучавал е богословие.
Харвард не му хареса и той се върна, за да спечели състояние, както...
Всички попски синчета, които насън си повтарят "Отче наш".
Тук всеки трябва да си намери мястото.
Добро утро, г-жо Прин. - Добро утро.
Сега в града ще има за какво да си говорят!
Отлично!
Честно казано, омръзна ми да бъда само изпълнител.
Откъде ще започнем търсенето? - От скалите на брега на морето.
Това е изключено. - Защо?
Никой не живее до морето, откакто индианците изклаха Белинджърс Поинт.
И все пак ще започнем от там.
Добре, щом така сте решили.
Брустер, това ли е мястото?
Много е красиво.
Често опитвах да си представя живота й преди да отиде в новия свят.
И да разбера защо е била изпратена там от мъжа си сама.
Може би е искал да провери нейната вярност и дух.
Или характера му е бил такъв, да поставя капани,
с надеждата хората да попаднат в тях.
Мястото е перфектно! Трябва ми само каруца и мускет!
Каруца, кон, вила, плуг.
Тези прекрасни ръце могат да си намерят по-добра работа.
Ще трябва да си наема поне двама работника.
Земята трябва да се отводни. - Упорита сте.
Сигурно ви е в кръвта. Казват, че баща ви е бил такъв.
Вярно ли е, че баща ви е имал дълг към съпруга ви
и затова сте се омъжила за него?
Изглежда ви обидих. Моля да ми простите.
Много съжалявам.
Боже, вие сте прекрасна!
Заболя ме! - Добре. Повече не го правете.
Фейт? Прудънс?
Чу ли, че г-жа Прин има вана. - Тя французойка ли е?
Два шилинга. Кой дава повече?
Два и половина?
Хайде, господа. Има ли оферта за 3 шилинга?
Три шилинга?
Някой друг?
Значи три шилинга. Други предложения?
Продадено на господина за 3 шилинга.
Продължаваме... - Онези двамата.
Кога им изтича договора?
След 3 години, но защо не дойде мъжът ви или баща ви?
Моите пари не ви ли харесват?
Вашите пари са като вино на слънчева светлина, госпожо.
Ако дадете добра цена, ще получите и това момиче.
Робиня ли е? - И е няма по рождение.
Кажете вашата цена.
По-добре да дойдем с вас, ако отивате в гората.
Спокойно, г-н Бобин. Няма да влизам навътре.
Г-жо Прин? - Г-жо Прин?
Г-жо Прин? Къде сте?
Г-жо Прин, къде сте?
Намерих я.
Аз я намерих. - Не, аз.
Г-жо Прин, забравихте ли? Днес е неделя, ден за почивка.
Не съм. Моля да ми простите.
Минахме от тук, за да те закараме до църквата.
Много ви благодаря.
Вървете без мен, аз скоро ще дойда.
Само не се бавете. - Няма, сър.
Хайде, момиче. Давай.
О, Боже!
Назад, дай назад. Хайде, назад.
Хайде, дай назад.
Добро утро.
Да ви помогна ли?
Без да слезете от коня?
Този кон не ме разбира добре.
Дайте аз да опитам.
Хайде, момиче. Дай назад!
Изглежда сте затънали доста дълбоко. Няма да може да я измъкне.
Дано да стане, че закъснявам за службата. Ще започнат едни разговори.
Местните клюки малко ме интересуват.
Купих старото имение на брега на морето.
Тогава трябва да ви се извиня.
Нарушил съм границата.
В гората има едно място, където обичам да се къпя.
Наистина? Няма да ви взимам скъпо.
Хайде, момиче. Дай назад!
Назад. - Едно,
Две,
Две. Три.
Страхувам се, че няма да можем да я извадим без помощ.
Защо не дойдете с мен? - С вашия кон?
Да, освен ако не можете да яздите.
Мога да яздя.
Вие вземете моя кон, а аз ще взема вашия.
Има един пряк път, но е много лош. Бъдете внимателна.
Ще се справя.
Сигурна ли сте? - Да вървим.
Хайде! Напред!
Бог да ви пази. Всъщност той вече го направи.
Вие няма ли да дойдете...
Добра неделя на всички.
Приятели,
и събратя в търсене на духовното.
Всички ние странстваме в името на великата мечта.
Откъснати сме от останалия свят както някога народа на Израел,
в изпълнение на волята Божия.
Да построим нашия нов Йерусалим със силата на божията любов.
И да обвържем нашите сърца в едно!
На англичани и индианци,
на свободни хора и роби,
така, че целия свят да се чуди,
да ни сочи за пример и да каже:
"Тук... е царството на истинското съвършенство!
Тук... живее сам Бог".
Но ние не издържахме изпитанието. Провалихме се. Защо?
Защото искаме повече. Защото сме алчни.
Протягаме ръка и към това, което не е наше.
Към богатите земи на нашите индиански братя, към славата,
към печалба или отмъщение.
Трябва ли да кажа за тайната на всяко сърце?
Ще кажа, ако искате.
Да, ще кажа.
Ще отворя сърцата ви пред очите на Бог!
Това, за което сте алчни, е мой враг, казва Бог.
Защото вашите помисли трябва да бъдат отправени само към мен.
И ако престъпите моите заповеди,
юмрука ми ще се стовари като камък върху вас.
Меча, вдигнат от вашата ръка, ще ви насече на части,
и реката на времето ще отнесе дори спомена за вас.
Бог да ви благослови всички и всеки поотделно.
Амин. - Амин.
Позволете ми да ви представя една от новодошлите, г-жа Роджър Прин.
Г-жа Роджър? - Мъжът й е известен лекар...
Ние вече се познаваме.
Помогнах й за каруцата, която беше затънала в гората.
Проповедта ви много ми хареса.
Рядко се среща млад човек, който да говори с такава страст.
Да, днес имах голямо вдъхновение.
Добре дошли в нашето паство.
Ето ви и вас, Естер.
Това е моя приятел Бягащия Лос. Той е учител тук.
И английските деца ли учите, г-н Бягащ Лос?
Тук всички ме наричат Джони.
И англичаните ги уча, въпреки, че са малко глуповати.
Глуповати?
Джони се шегува. Той е първия индианец, приел нашата вяра.
А това е най-добрия ми приятел.
Артур, това е г-жа... - Вече се познаваме.
Извинете ме.
Съвсем като у дома.
А там зад дърветата усещам диващината,
първобитните страсти, тъмни и необуздани.
Преподобни, запознахте ли се с новата ни приятелка?
Да, запознах се.
С г-жа Прин пътувахме насам на един кораб.
Някой ден ще се омъжа за него.
Не, аз ще се омъжа за него, нали г-жо Прин?
За кого? - За Димесдейл, разбира се!
"Кратко описание на края на света и Страшния съд".
"Основи на църковната дисциплина".
Тук май има само църковни книги!
"Ръководство за... - отглеждане на добитък.
Вече се познаваме, нали?
Да, аз... Съжалявам, не ви усетих.
Не, аз трябваше да ви се обадя.
Вие какво четете?
"Комус", от Джон... - Джон Милтън.
Знам я. Чела съм я.
Чела сте я? - Не се интересувам само от плетки.
В свободното си време чета.
И аз.
Прочел съм всички тези книги. А някои и по два пъти.
Даже тази за добитъка? - Тя е увлекателна книга.
Наистина ли харесахте моята проповед?
Да, беше майсторски направена.
Явно обществото тук ви цени.
Карате ме да се чувствам поласкан.
Напротив, направи ми силно впечатление, даже...
Какво?
Ами,
когато в началото си протегнахте ръката и разсякохте въздуха,
си помислих каква е тази душевна болка,
която се крие зад това красноречие.
Вашия език не знае правила, г-жо Прин.
Ако знаеше, тогава за какво би бил нужен?
Мислех, че тук разбирането на Бог ще е най-голямото ми предизвикателство.
Да, преподобни?
Тази сутрин в гората, защо не ми казахте, че сте омъжена?
А вие защо не ми казахте, че сте свещеник?
Приятен ден, г-жо Прин.
Добро утро, г-жо Прин. - Добро утро.
Искате ли чаша сайдер? Все пак сме съседи, нали?
Хареса ли ви проповедта тази сутрин? Стори ми се, че ви грабна.
Наистина ми хареса. А този млад свещеник е толкова...
Красив?
Хариет Хибонс.
Рут?
Здравейте?
Запознайте се с тези, които не бяха на празника при губернатора.
Сали Шорт, г-жа Прин. - Здравейте?
Бях на пристанището, когато пристигнахте.
Мери Ролинс.
Мери не обича да говори много.
Преди половин година я освободиха от индианците.
И Матона, която не вярва на англичаните, нали скъпа?
Заповядайте, г-жо Прин. - Благодаря, не пия алкохол.
Набрали сте интересни неща. Овчарска торбичка, бял равнец.
Познавате ли билките?
Да, знам ги наизуст. - Наистина?
Какво се използва срещу изгаряне?
Препоръчва се къпина и червен кедър, но сладката папрат прави чудеса.
Чухте ли това?
Мъжът ми има голяма библиотека и имах възможност сама да се науча.
Как ви харесва нашия Йерусалим?
Достатъчно спокойно място ли е за вас?
Да, може да се каже.
Но ни липсват танците. - Танците?
Когато пристигнахме тук, имаше танци около майския стълб.
По празниците пеехме нецензурни песни.
Вършеха се и други щуротии. Даже учихме една мечка да танцува.
А сега всички са станали кисели и скучни.
И вместо майския стълб, поставиха стълба на позора.
Но някои от нас не са забравили да се смеят.
Беше ми много приятно да се запозная с всички вас, но трябва да вървя,
защото искам да се прибера по светло.
А за мен няма нищо по-хубаво от гората нощем.
Особено когато има пълнолуние.
Искате да ме изплашите с някоя история за вещици?
Какво говорите, г-жо Прин.
Но аз виждам неща, които другите не могат.
Да не ми е уроки, но аз разбирам какво става в сърцата на хората.
А какво казва моето сърце?
Вие сте привлекателна жена, г-жо Прин.
Не завиждам на мъжа, който е получил ръката на такава жена,
без да е разбрал сърцето й.
Мъжът ми няма от какво да се притеснява.
Приятен ден, г-жо Хибонс.
Приятен ден, г-жо Прин.
Добър ден, донесох тези книги за преподобния Димесдейл.
Сега е зает, но можете да ги оставите там на масата. Той ще ги вземе.
Добро утро, преподобни. - Добро утро, г-жо Прин.
Стори ми се, че ви липсват нови книги, затова ви донесох няколко.
Много мило от ваша страна.
Заповядайте.
Искам да ви се извиня за моята откровеност миналата неделя.
Заради нея съм имала много неприятности в живота си.
Аз също трябва да се извиня.
Не разбирам защо приех толкова присърце
една такава невинна забележка.
Просто се учудих... как успяхте...
да влезете толкова дълбоко в душата ми.
Може би съм вещица.
Да не ви задържам, сигурно си имате работа.
Благодаря за книгите. Приятен ден.
Извинете, изцапал съм се с мастило.
Но днес...
цял ден се занимавам с един превод.
Превод? - Да. Опитвам се дословно
да преведа библията на езика на местните индианци.
Много амбициозно начинание.
Казват, че индианците не искат да живеят според нашата библия
и че войната е неизбежна.
Някои мислят така, но не са прави.
Индианците са родени като свободни хора,
и искат да живеят като такива.
И са си прави. - Да...
Какво?
Изцапали сте си и лицето с мастило.
Ето.
Надявам се книгите да ви харесат. - Да, благодаря.
Приятен ден. - И на вас.
Митуба?
Това е една обикновена вана, а не играчка на Сатаната.
Г-жо Прин?
Преподобни Димесдейл!
Изплашихте ме. - Извинете, не исках.
Нищо, това е приятна изненада.
Тук е красиво. - Да, и малко плашещо.
Сигурно така изглежда Рая. Толкова девствен.
Като че ли природата сама ни казва, че всичко може да започне отначало.
Донесох ви книгите.
Как ги прочетохте за 4 дни? - Прочетох ги, някои даже два пъти.
Благодаря ви. - Няма защо.
Довиждане.
Естер... не съм такъв, какъвто изглеждам на пръв поглед.
Целия си живот съм прекарал тук и винаги съм бил наясно със себе си.
Но сега съм готов да дам живота си, сана си, душата си,
само за да мога да прекарам няколко минути с вас.
Бог да ми е на помощ, Естер. Аз те обичам.
Боже Господи. И аз те обичам.
Боже, дали не се отклонихме от правия път?
Не!
Така си мечтаех да чуя гласа на сърцето ти.
Молех се за това, въпреки, че се страхувах.
Нима съм живяла преди да те срещна?
Какво ще правим сега? - Не знам.
Кажи нещо. Нямам сили да се разделя с теб.
Нито пък аз.
Не!
Могат да ни обесят заради това.
Излагам те на голяма опасност,
сега трябва да си тръгна и повече никога да не говоря с теб.
Върви тогава.
Прави каквото си обещал.
През цялото лято г-жа Прин и преподобния Димесдейл
страняха един от друг.
Г-жа Прин рядко идваше в града, а Димесдейл отиде в гората
при индианците, съпроводен от верния си приятел Джони.
В колонията, както обикновено, се проведоха ежегодните избори.
И никой така и не разбра, че две сърца се борят с любовта си
която растеше с всеки изминал ден.
Артур, какво казва той?
Казва, че тарантините са нападнали английския кораб "Дръзки".
Всички, които са били на борда, са избити.
"Прин". "Доктор Роджър Прин".
Госпожо Прин.
Дойдох като ваш свещеник.
Влезте.
Индианците са нападнали един от нашите кораби.
Казват, че всички, които са били на кораба, са избити.
Съжалявам, че точно аз трябваше да ви съобщя тази тъжна новина.
Сега ще ви оставя.
Сигурен ли си, че никой не е оцелял?
Казват, че морето е отнесло всички тела.
Боже, прости ми!
Толкова време те моля да ми върнеш свободата.
Вината за тази смърт не е твоя, Естер.
Просто Бог е решил да прибере съпруга ти.
А дали не е в отговор на моите молитви?
Би ли могъл да го направи?
Може би.
Ако не е видял друга възможност да бъдем заедно.
Какво казва закона в този случай? Колко време трябва да съм в траур?
Месец? Половин година? Колко?
Ако няма неоспорими доказателства за смъртта на един от съпрузите,
другият може да встъпи в брак след 7 години.
7 години?
Да.
Приветствам те, Метакомет.
Ние бяхме врагове.
Но сега трябва да се обединим
срещу англичаните
преди да ни изхвърлят в морето.
Затова ти донесохме този подарък...
един английски лекар.
Да се обединим!
Какво ще кажеш?
Индианците бяха ли жестоки с теб, Мери?
След като загина детето ми, се отнасяха добре с мен.
Разбрах какво е жестокост, след като се върнах у дома.
Не съм го искала, караха ме насила!
Само от мисълта, че дивак може да ме насили, ми се гади.
Те го правят това на гърба на конете си яздейки.
Естер, добре ли си? - Да, просто съм уморена.
Мери е права.
Наричате ги диваци.
Мога да разкажа какво правеше мъжът ти преди да се ожени за теб.
Тъпа курва!
Харолд никога не е имал нищо общо с курвите!
Така ли мислиш?
Аз пък веднъж видях как един от любимите ти свещеници
се натискаше с индианка,
и го правеха върху библията.
Правилно, нали казват, че Писанието трябва да се възвишава!
Няма да стоя в една стая с хора, които се подиграват на светата книга!
Е, скоро няма да се върне при нас. - Прав й път!
Ние квакерите смятаме, че Библията сама по себе си не е религия,
а описание на обредите и историята на религията.
Аз съм съгласна.
Законите се правят от смъртни, а истинския глас Божи
звучи от дълбините на нашите души.
Естер, да не би да искаш да кажеш, че можеш да говориш със самия Бог?
За това не е достатъчно да имаш Библия и сан.
Внимавай, защото и за теб ще започнат да говорят същото както за мен!
Знам, че някои хора ще го сметнат за богохулство,
но аз наистина разговарям с Бог още от малко момиче.
И Той ми отговаря.
Г-жа Роджър Прин... по заповед на губернатора,
утре в 8 часа трябва да се явите пред магистратите на града!
Не закъснявайте!
Г-жо Прин, тези господа ви обвиняват в ерес.
Защо сте нарекли хората, които правят законите, "смъртни"?
Нима нашите сбирки са ерес?
Сладострастни разговори за връзки с индианци.
Богохулни лъжи за порядъчни граждани.
В едно женско общество трябва да има мъжко присъствие,
за да няма глупави брътвежи.
Ако нашите разговори са глупави брътвежи,
защо в Библията се казва, че жени трябва да учат жените?
Естер, трябва да прекратите тези женски сбирки.
Не, сър.
Артур, заповядайте.
Бях за риба, сър.. По-добре да остана тук.
Добре, сядайте. - Да извикаме първата свидетелка.
Това наистина ли е толкова важно? - Да, има голямо значение.
Добре, извикайте я.
Г-жо Готуик?
Станете, моля.
Казала сте на жена ми нещо много обезпокоително.
Кажете ми, когато на една жена сутрин й се повръща,
какво може да значи това?
И то при положение, че се случва нееднократно?
Виждала съм я само един път. - Да, и какво?
А г-жа Мортимър е видяла да й става лошо на пазара.
Бременна ли сте?
Кажи ни истината, жено!
Наистина ли носиш в утробата си незаконно дете?
Да.
Кой е бащата?
Този негодник, който се опитва да се скрие под полата ви,
ще бъде обесен незабавно!
Няма да ви кажа кой е, сър.
Тогава аз ще ви кажа кой е!
Неговото име е Луцифер!
Неговото име е Легион!
Неговото име е похот!
Господа...
Какво да правим? Няма закон против бременността.
Но има за изневяра.
И то при положение, че мъжът й е жив.
Сбирките трябва да спрат!
Губернаторе, ако научите името на мъжа, ще я накажете ли?
Да не би да го е казала на вас? - Нищо не съм му казала!
Кажи ни, Артур. - Той нищо не знае за това.
Говори като мой свещеник и иска да ме спаси от вашата жестокост!
Обичам този човек и се гордея, че е баща на детето ми!
Той е моя истински съпруг за цял живот,
и няма да ви кажа нищо, което може да му навреди.
Е, при това положение ще се наложи да ви арестуваме.
Това ли е вашия нов Йерусалим?
Нека аз да поговоря с нея.
Мисля, че на мен ще ми каже името. - Ще ти дадем шанс, Артур.
Господа, премислих всичко и взех решение,
Артур ще говори с г-жа Прин насаме.
Естер Прин, сложете ръката си върху светата книга.
И да се помолим.
Да се помолим.
Защо не ми каза?
Изплаших се.
Мислех, че от тежката работа мога да пометна.
Ще отида и ще кажа истината. - Не го прави!
Те ще те обесят затова, че си ги излъгал!
Не искам да страдаш заради мен.
Но те нямат нищо срещу мен!
Като им омръзне, ще ме пуснат. - Познавам Стоунхол.
Ти го предизвика и той няма да се успокои,
докато не те смачка и публично не се разкаеш за греховете си.
Смяташ ли, че трябва да се разкайваме за нещо?
Не знам.
Това, което стана между нас, е благословено от Бог. Забрави ли?
Не съм!
Артур, знам че искаш да си признаеш. Цялата ти душа го иска.
Но така ще погубиш себе си,
а аз няма да мога да се опълча срещу лицемерието.
Ако имам нужда от признанието ти, ще вържа тази кърпа на прозореца.
Обичам те, жено,
но силата ти ме плаши.
Ще направя каквото искаш.
Амин.
Бог да е с теб, Естер Прин.
И съм сигурен, че вече е с теб.
Господа, г-жа Прин е в затвора вече 5 месеца
и то без никакво правно основание.
Даже в изостаналия Плимут затова ни наричат варвари!
И аз искам да я освободя. В къщи само за това ми говорят.
А между другото хората ви гледат как всяка седмица ходите при нея.
Тази жена не иска да се разкае!
Има късмет, че не е бита публично!
Изненадвате ме, преподобни. Изглеждате разумен мъж.
Дойдох тук, като очаквах да има поне малко ред.
А вместо това намерих гнездо на раздор и ерес!
След като не можете да се справите с този разкол,
ние с жена ми решихме да се върнем в Англия.
И да вземем с нас нашите енориаши!
Да беше показала поне някакви признаци на разкаяние.
Ако зависеше от него, баща ми отдавна би разкрил тайната.
Но той не можеше да го направи заради майка ми.
Идваше всеки ден да я види, но не го пускаха.
И всеки път гледаше прозореца в очакване,
че е дошло време да каже истината.
Не е известно дали психиката на Прин е била неустойчива и в Англия.
Никой не знае.
Но сега, освободен от пуританските нрави,
духовете все по-често го обземаха така,
че даже индианците изпадаха в ужас.
В него се е вселил зъл дух.
Ще ни донесе нещастие. Трябва да го върнем в къщи.
Прости ми, Господи, че се отвърнах от теб, моя небесен баща.
Прости ми...
и ме приеми обратно в твоето царство.
Боже мой! Как могат да постъпват така с теб?
Толкова се радвам, че си тук! Шест месеца не съм виждала никой.
Не ни пускаха при теб.
Робинята ти идваше всеки ден. Колко чести са болките?
Те не спират. - Ето.
Изпий това.
Мисля, че този път няма да откажеш моя сайдер.
Преподобният Димесдейл непрекъснато се опитваше да те освободи.
Пак ли? - Да.
Всичко е наред. Дишай. Дишай дълбоко.
Дръж се за мен! Добро момиче!
Спокойно, отпусни се. Дай да видя.
Всичко е наред. Всичко ще бъде добре.
Близо си. Хайде, скъпа. Време е.
Изправи се. Ето така, добре.
Сега малко надолу. Добре.
Бебето е готово да се роди. Хайде, чака ни работа!
Не мислех, че ще ме държат тук толкова дълго.
Трябва да ти кажа, че волята ти е като стомана.
Ако един мъж трябва да понесе това, ще умре.
Всичко е наред, скъпа. Наведи се и дишай дълбоко!
А сега напъвай!
По-силно! Точно така!
Добро момиче. Така.
Сигурна ли си, че това не е божие наказание?
Да. Така Бог наказва всички жени, когато ги дарява с дете.
Хайде, давай.
Ето я и главичката. Излезе.
Хайде още малко.
Ето я и нея!
Благодаря ти, Господи!
Малкото ми бисерче.
Хариет, тя вече е тук! Тук е.
Седнете там, госпожо.
Започвайте, преподобни.
Ще им кажа да ви дадат чисти дрехи, на теб и на детето.
Имам добри новини. Успях да убедя губернатора.
Ще те освободят.
Но по закон...
първо ще те качат на ешафода, за да се разкаеш.
Естер, каквото и да кажат там, моля те...
покажи им разкаяние доколкото можеш.
Направи го заради детето.
За това те моля!
А сега съм тук, за да кръстя детето.
Щях да умра без теб.
Идвах всеки ден.
Кръщавам това дете...
Пърл.
В името на Отца...
и Сина...
и Светия дух.
Нека Бог да те благослови,
да се грижи за теб,
и да те пази.
Амин.
Освобождаването на тази жена е покана към всички други
да изневеряват на мъжете си.
И децата на родителите си!
Не, трябва да я пуснете. - Какво?
Не я дръжте в затвора, направете така, че затвора да е вътре в нея.
Така всеки, който я погледне, ще види не зарастващата рана в душата й.
Хитро измислено, скъпа.
Дайте път в името на краля.
Да бъде благословена нашата добродетелната колония,
където всеки грях получава гласност и бива осъден!
Знаете, че според влезлите в сила документи,
г-жа Роджър Прин е обявена за виновна
и трябва да понесе наказание за блудство и прелюбодеяние.
Ако впоследствие бъде установено, че съпругът й е още жив,
тогава наказанието й ще бъде още по-сурово и тя ще бъде обесена.
Моля за тишина, чуйте какво ще каже негово превъзходителство губернатора.
Естер Прин,
въпреки, че вашия вид не излъчва скромност,
ви се дава още една възможност да се разкаете за греховете си.
Направи го, Естер!
Дете мое, признаваш ли, че наистина си съгрешила?
Да, според вас аз наистина съм съгрешила,
но дали така мисли Бог?
Жено, не предизвиквай търпението на нашия Бог!
Преподобни Димесдейл, вие сте неин свещеник.
Поговорете с нея за Бога!
Какъв е този инат!
Чуйте преподобния!
Говори с жената, братко.
Накарай я да ни каже истината!
Естер Прин,
чуйте какво ви казват тези добри хора
и разберете моята отговорност.
Заради покоя на душата ти,
заклевам те,
кажи името на човека, който те въвлече в този грях.
Не мълчи, забрави за нежността, която още храниш към него.
Повярвай ми, ако той можеше да слезе от пиедестала на мнимата си невинност
и да застане тук до теб на пиедестала на позора, това щеше да бъде
най-доброто за него, вместо да носи пожизнено тежкото бреме на греха.
Какво може да му даде твоето мълчание, освен адски мъки?
Избави го от още един грях, греха на лицемерието.
Говори.
Тя няма да каже нищо.
В името на Бога, кажи кой е!
Кажи името му!
Името му! - Как се казва?
Е, добре. Глашатай!
Г-жо, ако не назовете името му,
цял живот ще носите този символ на позора.
Ако отхвърлите и това последно предупреждение,
отсега нататък до края на живота си ще бъдете
презирана от всеки мъж,
жена и даже дете в този град!
Какво чакате? Слагайте го!
Това е знак не на моя, а на вашия позор!
Наказанието е изпълнено!
Какво искате?
Толкова ли съм се променил,
че си готова да ме убиеш, въпреки че едвам се спасих от смъртта?
Роджър?
Естер.
Някога бил ли съм груб с теб?
Нима не съм те обичал? Не съм те ценил като жена?
Нима не сме обвързани със свещената клетва на брака?
Или този нов свят те е превърнал в езичница?
Няма ли да споделиш брачното ложе с мен?
Моли се за греховете си, Естер Прин. Моли Бог да ти прости падението ти.
Моли се и аз ще те измия. Ще станеш чиста като сняг.
Чиста като сняг, любов моя.
Бяла като сняг.
Като сняг.
Артур?
Естер? - Слава Богу, че си тук!
Защо поемаш този риск? - Дойдох да те предупредя.
Мъжът ми е жив.
Боже Господи!
Жив? Сега със сигурност ще ни обесят.
Защо мъжът ти се появява точно сега, ако не е божи пратеник,
изпратен да ни накаже.
Артур, трябва да заминеш.
Не искам да те гледам как се мяташ като в капан под зоркия му поглед.
Естер, трябва да остана, за да ви пазя, теб и Пърл.
Не, ти не го познаваш.
Той ще ни дебне, докато не се издадем било то с поглед или някакъв жест.
Моля те. Трябва да заминеш!
Това е Божие наказание,
защото пренебрегнахме волята Му.
Не ти казвам "сбогом", Естер.
Моли се Бог да се грижи за вас.
И аз никога няма да ви изоставя.
Целувай Пърл и заради мен всяка вечер.
Ролята на майката е ясна.
Но да се изучи характера и да се извадят чертите на бащата
е доста по-трудно.
Какви са вашите очаквания, сър?
Не очаквам бързо да си върна сърцето ти.
Но се надявам един ден пак да вляза в най-отдалечените му кътчета.
Сърцето ми вече принадлежи на друг.
Внимавай с езика, жено!
Любовника ти ли е поставил тези думи в устата?
Къде е той? Още ли усещаш целувките му върху устните си?
Настоявам да знам! - Прекарах 6 месеца в затвора,
и ни никого нищо не казах.
Защо мислиш, че на теб ще кажа?
Изпитанията ме калиха и ме направиха силна!
Аз вече не съм онова дете, за което се оженихте!
Защо просто не ме изоставите? - Не, не.
Аз не търся възмездие от теб,
а от човека, които разби живота и на двама ни.
Той не носи алената буква на позора.
Но аз ще я прочета в сърцето му.
Ако му кажеш кой съм и двамата ще увиснете на бесилката.
А ако се опитате да избягате, ще ви намерят.
Това поне е лесно!
При диваците се научих да бъда търпелив,
Естер Прин.
Благодаря.
Преподобни, да ви представя новия ни пансионер, д-р Джилинг...
Джилингуърт. - Да, Джилингуърт..
Добър ден. - Добър ден, сър.
Какво ви доведе в нашата колония, сър?
Аз съм лекар. Искам да ви помогна да изчистим болести, сър.
Нещо странно ли казах?
Не.
Просто съм поразен.
Молихме Бог да ни изпрати добър лекар.
Разбрах, че превеждате Библията на езика на индианците.
А той е доста труден. Ако имате нужда от помощ, на вашите услуги съм.
Аз говоря езика им свободно.
Така ли? - Да.
Бях техен пленник. Когато говорех неправилно, ме биеха с камшик.
Затова го научих бързо.
А как ви плениха?
Имах ферма във Вирджиния. Те дойдоха...
убиха жена ми Елеонор, Бог да пази душата й,
убиха и сина ми, който беше още бебе, а мен ме продадоха като роб.
Удивително е как сте се преборили с мъката и отчаянието.
Не, не. Истината е, че съм им задължен донякъде.
Наричат ги диваци, но с диващината
се сблъсках не при тях.
Г-жа Роджър Прин.
Г-жо Прин.
Изпълни си задълженията, момче.
И какви са те?
Трябва да ви придружавам на обществените места.
Е, поне ще ми правят път.
Курва! - Бог ще те накаже, грешнице!
Развратница!
Три парчета сапун, моля.
Въпреки, че баща ми не носеше алената буква,
тя беше в душата му и го изгаряше като разтопен метал.
Болката от раздялата ни мъчеше и тримата.
А сърцето на баща ми се късаше от мъка по майка ми.
Бореше се със самотата, като скиташе с Джони из гората
и опитвайки се да сбъдне мечтата си да обедини англичаните и индианците.
Джони, защо са толкова близо до града?
Казват, че нашия народ е заспал.
и трябва да бодърствуват и заради нас.
Притеснявам се, Артур. Дали ще има война?
Нашия експеримент се оказа неуспешен, нали?
Да, той е прав. Ако има война, какво ще спре нашите молещи се индианци
да не ни прережат гърлата докато спим?
Вярата, Томас. Вярата.
Аз знам какво ще ги спре. Дружбата между Артур и Джони.
Джони никога няма да предаде Артур.
Той го боготвори. Както Петър е боготворил Исус.
Господа. Докторе.
Ако започне истинска война, Бог да ни е на помощ.
Няма да оцелеем нито ние, нито диваците.
Както виждам, губернатора по-малко вярва на знаменията,
отколкото съветниците му.
Не е толкова лесно.
Странно, във Вирджиния се случи същото.
Преди атаката също имаше знамения, но никой не им обърна внимание.
Какви са били тези знамения?
Първо лоша зима, а след това лоша реколта.
Града се напълни с квакери и чужденци.
Появиха се и признаци на магьосничество и т.н.
Всичко съвпада!
Нашето първо знамение беше историята с Естер Прин
и нейните женски събрания.
След това имаше сурова зима. Реколтата беше слаба.
Господине, колегата ми още от самото начало беше разтревожен
от тази история с г-жа Прин.
Тук явно не е минало без магьосничество.
Тогава защо не сте направили нищо, за да изчистите колонията?
Какво трябваше да направим?
Защо не разпитахте акушерката?
Защо не проверихте дали детето няма някакви знаци по тялото си?
Детето е чисто, засега.
Естер, ще оставим детето при теб, ако ни обещаеш,
че ще я отгледаш като истинска християнка.
Да, да.
Днес аз съм твой приятел, дете. Но не винаги ще бъде така.
Защото с всеки изминал ден в мен расте отчаяние и злоба.
Толкова ми е мъчно за теб.
Бих унищожил целия свят, само за да те върна при мен.
Влизай. Разкажи на старата Хариет какво те тревожи.
Не мога да повярвам
колко жестоко и коварно е измисленото от тях наказание.
На улицата Стоунхол и Чийвър спират и започват да четат молитви.
Хората ме сочат с пръст и крещят.
Децата и те.
А момчето с барабана ме следва навсякъде.
Дали всичко не е било напразно?
Чудя се дали след като съм се родила жена,
си заслужава да живея.
Горе главата, дете.
Не е толкова лошо. Поне разбра какво е любовта.
Ами ако цената на тази любов е неговата гибел?
Ако всичко, в което съм вярвала, е било лъжа?
Тщеславие и егоизъм?
Прин продължаваше да се държи лошо.
Минаха месеци.
Непреодолима пропаст продължаваше да разделя родителите ми.
Майка ми пое огромен риск и написа на баща ми писмо,
в което го молеше да пази любовта им и да не казва на никой.
Присъствието на Прин не се забелязваше, но се усещаше
и постоянното напрежение започна да тревожи душата на баща ми.
Желанието за отмъщение дотолкова беше обзело Прин,
че у него не останаха никакви други чувства.
Добро утро, Митуба.
Чудесен ден за пътуване.
Бедната Митуба.
Целия град знае за верността ти към твоята госпожа.
Това, което изяде, писмо от любовника ли беше?
Знаеш, че мога да те арестувам за съучастничество в изневяра
и да те изправя пред магистратите за разпит.
А като се има предвид, че си робиня, ще те пребият от бой с камшик.
Спокойно.
Просто искам да помогна на жената, която и двамата обичаме.
Боже Господи!
Накарал те е да се съблечеш пред него гола?
Съвсем гола?
Имаше ли някой друг в стаята?
Хайде, мисли!
Да не се е явил преобразен?
Може би се е явил като птица?
О, Боже. Усещам присъствието на Луцифер!
Спаси се, преди да е станало късно!
Господа, моля ви! Достатъчно!
Стига!
Върви си в къщи, Митуба. Ти много ни помогна.
Върви си и кажи на госпожата, че сме доволни от теб.
Върви.
И така, открихме злокачествения цирей и сега трябва да го отстраним.
Само че какъв свидетел може да бъде една робиня?
Човекът, който ни трябва, е Хариет Хибонс.
Какво има, Пърл?
Прости ми, Естер. - Хариет.
Първото, което ми хрумна, е да се скрия при теб.
Но какво има? Те, те...
нахлуха в къщи, а аз избягах в гората.
Обвиниха ме, че съм вещица!
Влизай, за Бога!
Насам! - Да, сър!
Какво значи това, майоре? - Стой настрана, жено!
Знаем, че вещицата е тук.
Тук няма никой друг освен мен, детето ми и Митуба.
Така, че ако нямате заповед, се махайте.
Преподобни Димесдейл. - Какво става тук, майоре?
Преследвахме вещицата и почти я бяхме хванали.
Но изглежда тя се скри тук, при Естер Прин.
Ако има вещица в къщата, майоре,
аз ще вляза и ще я намеря.
Добре.
Един да остане до вратата.
Пърл е пораснала.
Като малка капризна фея е.
О, Боже, Естер.
Колко отдавна не сме се виждали.
Отслабнал си.
Естер, криеш ли някой?
Защо...
Защо пак рискуваш да си навлечеш гнева на старейшините?
Защото тя не е вещица! Казва каквото мисли, а това не е престъпление.
Ако тя не е виновна, няма да й се случи нищо лошо.
Артур, след всичко, което се случи, как можеш
още да вярваш на тези хора?
Не виждаш ли какво става?
Миналия месец извикаха Сали Шорт.
Разпитваха я 2 дни. А миналата седмица беше Мери Ролинс.
Просто са им задавали въпроси. Какво толкова?
Но те не са направили нищо.
Не виждаш ли, че тук има някакъв заговор?
Какво ти става? - Господи, жено!
Какво искаш от мен? Отказах се от всичко свято за мен!
И сега съм в Ада!
Моя Ад е мъжът ти, който ме преследва ден и нощ.
В очите на всички, които идват при мен да облекчавам душата им!
Аз съм самата мърсотия! Самата лъжа!
Те са мърсотията! Те са лъжата!
А ти им позволяваш да унищожат всичко добро в теб!
Какво стана с човека, когото обичам? Жив ли е или вече е умрял?
Нашата любов беше едно безумие.
А гласа, който слушахме и двамата, ни донесе справедливо наказание!
Какво стана с мен?
Да предадеш единствения човек на света, който е бил добър с теб.
Има ли нещо по-лошо от това?
Бедната, няма Митуба.
Когато Прин я призова в съда,
тя искаше поне малко да заглади злото, което причини на госпожата си.
Запазете тишина!
Тишина, казах. Тишина!
Тази процедура смешна ли ви се струва, госпожо?
Нима това може да се възприеме сериозно?
Сбирщина мъже оглеждат тялото ми, търсейки знака на вещиците!
Робинята Митуба...
Тишина, моля. Тишина!
За съжаление нашата свидетелка беше намерена мъртва.
Нали ви казах, че е вещица!
Г-жа Хибонс е вещица! - Тя е вещица!
Вещица!
Да не сте полудели? Тук няма никаква магия!
Това е убийство!
Охрана, махнете тази жена от тук!
Сатаната не е сред жените!
Но ако все пак е тук, той върши черната си работа сред вас, мъжете!
Това са думи на Сатаната!
Губернаторе? Аз искам да кажа нещо.
Както знаете, г-жа Хибонс е израждала детето на г-жа Прин,
бебето Пърл.
Сладката Пърл.
Копеле!
Не!
Пърл.
Бих искал да си мое дете.
Бедното сираче.
Искаш ли да играем на една игра?
Добре. Прави каквото правя аз.
Ако аз си ощипя носа и ти го направи. Точно така, браво.
А сега,
аз ще си вдигна ризата и ще ти покажа корема си.
Хайде сега ти ми покажи твоя.
Вдигни си роклята.
Ето го знака на вещиците!
Това е детето на дявола!
Собственото дете на дявола!
Тази жена е невинна!
Невинна? Още от самото начало, когато ми заговорихте за нея,
всичко започна да се руши!
Чух достатъчно! - Ще ме изслушате ли?
Разногласия! Спорове! Разкол!
Това е дяволска работа!
В града цареше пълен хаос.
Баща ми реши да рискува и още веднъж да се види с майка ми.
Той разбираше, че ако сега обесят Хариет,
ще дойде и нашия ред... моя и на майка ми.
Трябваше да им го кажа. Не можах да се сдържа.
Проклет да е мъжът ти, Естер!
Вие с Пърл трябва да се скриете. Още тази нощ.
Не мога. Не мога да бягам.
Какво говориш?
Прости ми.
Обещай ми, че каквото и да се случи, ще се грижиш за Пърл.
Боже, колко още ще продължиш да търпиш?
Докато имам сили.
Ако обесят Хариет, аз ще увисна до нея.
Ще помоля другите жени за подкрепа. Не могат да обесят всички.
Естер, нима няма да успеем да живеем заедно?
Аз те обичам.
Обичам те и винаги ще те обичам.
И аз винаги ще те обичам.
Господи милостиви, веднъж вече стояхме пред теб на колене.
Сега отново сме на колене пред Теб, но вече като семейство.
Господи, благодаря ти за щедрия дар,
който няма да дам на никого и за нищо!
Поне докато имам сили.
Артур?
Добър вечер, г-жо Прин. Изглежда очаквахте някой друг?
Не. - Викахте някой си Артур?
А аз познавам само един Артур, Димесдейл.
Не сте ме разбрали правилно. Казах...
Отдавна трябваше да се сетя.
Ах, ти, непослушно момиче. Значи си спала със свещеника.
Кажи ми какво правихте с него?
Какво?
Целувал ли е гърдите ти?
Прегръщал ли те е? Как те е прегръщал?
Покажи ми!
Господи, колко те исках!
Но сега ще трябва да си платиш за всичко.
Докато аз се мъчех, ти си се отдавала на друг.
Вещице! Какво направи?
Махай се! Вдигай си панталона и се махай!
Копеле! Махай се от тук!
С удоволствие ще гледам как ще те обесят заедно със свещеника!
Докторе, отворете!
Има нещо, за което трябва веднага да си поговорим.
Е, Артур Димесдейл.
Най-сетне справедливостта възтържествува!
Убили са го!
Извикайте войниците! Извикайте стражата!
Това е знамение! Господ ни е изпратил знамение!
Заблудени сме!
Вижте как Господ ни наказва за това!
Това е Брустер. Диваците са го убили!
Проклети варвари!
Затворете индианците докато не са ни изклали в леглата!
Хванете индианците!
Индианците в кошарата!
Ние сме лоялни към вас!
Г-жо Прин, по заповед на губернатора на колонията,
вие сте арестувана заради ерес.
Спрете. Някой от нас е убил Брустер.
Имам доказателство.
Копеле!
Джони, отиди при Метакомет. Той е при реката.
Кажи му да дойде и да спаси своя народ. Бягай!
А сега е ред на вещиците!
Отворете клетката.
Не се притеснявай за детето. - Пърл!
Влизай, жено! - Пърл?
Спокойно, госпожо. Аз ще я науча да има страх от Бога.
Отвори, убиецо!
Тук няма никаква магия!
Ако обесим тези жени, в какво ще се превърнем?
Какво ни дава право да бесим хора от името на Господ?
Аз обичам тази жена.
Аз съм бащата на нейното дете.
И в очите на Бог, аз съм нейния съпруг.
Ако наистина искате да обесите някого,
за да потушите своя гняв и страх,
обесете мен.
Обесете го!
Естер!
Къде е дъщеря ми? - В заседателната зала!
Свободни сте, братя мои. Върнете се при Метакомет!
Върнете се в гората!
Белингхам ще направи всичко, за да скрие тази лудост от Англия.
Той ми се закле, че ще свали от теб тази буква.
И ще ти се извини публично.
Колко близо са понякога любовта и омразата.
Сега вече нищо не ни свързва.
Почивай в мир, Роджър Прин.
Тази буква изпълни предназначението си.
Наистина, не така, както искаха те.
Защо да оставам тук?
За да ме приемат и да стана като тях ли?
Идеален свят няма. - Не ми трябва идеален.
Дойдохме тук, за да построим един нов свят.
Трябва да го направя... заради Пърл.
Естер.
Естер!
Погледни ме.
Тогава няма да мога да замина. - Замини.
Попътен вятър!
Само, че няма да те оставя да заминеш без мен.
Те ни наблюдават.
Някъде далеч в Каролина,
родителите ми намериха своето щастие, което чакаха толкова дълго.
Баща ми почина преди да навърша 10 години.
Някой би го нарекъл божие наказание.
Майка ми повече не се омъжи.
Сигурно и това е божие наказание.
Но аз не мисля, че е така.
Защото те се обичаха така, както никой друг.
Духа на тази любов е още жив в мен.
Ще го наследят и моите деца.
Кой би могъл да каже какво е грях в очите на Бог?
Превод: R I S T A K I Синхронизация за релийза:ENERGETiC http://subs.sab.bz/