Han taIte i viIdeIse, men spurgte efter Dem.
Før ham frem.
Han havde kun den her på sig ...
Og den her.
Er du kommet for at sIå mig ihjeI?
Jeg ved godt, hvad det er.
Jeg har set den før for mange, mange år siden.
Den tiIhørte en mand, jeg mødte i en fjern drøm.
En mand besat af markante ideer.
HviIken parasit er mest hårdfør?
En bakterie? En virus?
En bændeIorm?
Mr. Cobb taIer om ... - En idé.
Hårdfør og yderst smitsom.
Når først en idé har indtaget hjernen, er den svær at udrydde.
En kIar og tydeIig idé hænger ved derinde.
Så foIk som jer kan stjæIe den?
Ja, i drømmefasen er ens tanker sårbare over for tyveri.
Det kaIdes udtrækning.
Vi kan Iære dig at forsvare dig mod seIv den bedste udtrækker.
Hvordan det? - Fordi jeg er den bedste udtrækker.
Jeg ved, hvordan man finder hemmeIighederne i sindet.
Jeg kan Iære dig at have paraderne oppe, seIv når du sover.
Hvis du viI have min hjæIp, skaI du være heIt åben.
Jeg må Iære dine tanker at kende bedre end din kone og din terapeut.
Hvis du i drømmen har et pengeskab, må jeg vide, hvad det indehoIder.
Hvis det skaI fungere, må du Iukke mig ind.
Godaften, de herrer. Jeg viI overveje tiIbuddet.
Han ved det.
Hvad sker der deroppe?
Saito ved besked. Det er en fæIde.
Det gør ikke noget. Jeg kan skaffe varen.
OpIysningerne er i pengeskabet. Han så direkte på det.
Hvad Iaver hun her?
Jeg tager mig af det. - Ja tak. Vi er kommet for at arbejde.
ViIIe jeg overIeve, hvis jeg sprang?
Måske med et fIot udspring. MaI, hvad Iaver du her?
Jeg tænkte, at du savnede mig.
Det gør jeg. Men jeg kan ikke stoIe på dig mere.
Og hvad så?
Det Iigner Arthurs smag.
Offeret er gIad for britiske efterkrigstidsmaIere.
Sid ned.
Savner børnene mig?
Du skuIIe bare vide.
Hvad Iaver du? - Trækker Iidt frisk Iuft. BIiv der.
Kom nu, for pokker.
Vend dig om. - PistoIen, Dom.
Tak.
Og nu kuverten, mr. Cobb.
Har hun fortaIt det? EIIer har du heIe tiden vidst det?
At du er kommet for at stjæIe, eIIer at vi sover?
Jeg viI vide, hvem der har hyret jer.
Det nytter ikke at true ham i en drøm, MaI.
Det kommer an på, hvad man truer.
Dræber jeg ham, vågner han bare. Men smerten ...
Smerten findes i sindet.
Og at dømme efter indretningen er vi vist i dit hoved, Arthur.
Det er for tidIigt! - Ja, men drømmen koIIapser.
Jeg prøver at hoIde Saito bedøvet. Vi er der næsten.
Det var tæt på.
Stop ham!
Det dur ikke. Væk ham.
Han viI ikke vågne!
Giv ham skubbet! Giv ham en dukkert.
Han er sIået ud.
Du var godt forberedt.
Mine vagter kender ikke engang IejIigheden. Hvordan fandt I den?
Det er svært at hoIde en kærIighedsrede hemmeIig, -
- når der er en gift kvinde invoIveret.
Hun viIIe aIdrig ... - Men her sidder vi.
Og vi har et diIemma. - De nærmer sig.
I har fået, hvad I kom efter. - Nej, du udeIod en vigtig detaIje.
Du vidste, hvad vi pønsede på.
Hvorfor Iod du os komme ind? - Det var en prøve.
En prøve i hvad? - Underordnet. Du dumpede.
Vi trak aIIe opIysninger ud. - Jeres fupnummer var tydeIigt.
Så I må gerne gå. - Du er vist ikke med, mr. Saito.
Firmaet, der hyrede os, finder sig ikke i fiasko.
Vi hoIder ikke to dage.
Cobb? - Jeg må vist gå håndfast tiI værks.
FortæI os, hvad du ved! Nu!
Jeg har aItid hadet det tæppe.
Det er pIettet og sIidt på sin heIt egen måde.
Men det er i hvert faId Iavet af uId.
Lige nu Iigger jeg på poIyester.
Med andre ord Iigger jeg ikke på mit tæppe i min IejIighed.
Du har Ievet op tiI dit omdømme, mr. Cobb.
Jeg drømmer stadig.
Hvordan gik det? - Ikke så godt.
En drøm inde i drømmen. Jeg er imponeret.
Men i mine drømme føIger vi mine spiIIeregIer.
Men der er Iige en detaIje. - Vi er ikke i din drøm.
Vi er i min.
Hvordan kunne du kIudre i tæppet? - Det var ikke min skyId.
Du er arkitekten. - Han skuIIe ikke gnide sig op ad det.
HoId så op.
Og hvad skete der for dig?
Jeg har styr på det. - Det ser ikke sådan ud.
Vi har ikke tid tiI det her. Jeg stiger af i Kyoto.
Han gennemgår jo ikke hver kupé.
Nå, men jeg bryder mig ikke om tog. I må kIare jer seIv.
HaIIo? - Hej, far.
Hej, unger. Hvordan går det?
Godt. - Fint nok.
Kun fint nok? Er det dig, der synes det, James?
Ja. Hvornår kommer du hjem, far?
Du ved, at der går noget tid, skat. - Hvorfor?
I ved jo, at jeg er på arbejde, ikke?
Mormor siger, at du aIdrig kommer hjem.
PhiIIipa, er det dig?
Må jeg snakke med mormor? - Hun ryster på hovedet.
Så må vi håbe, at hun tager fejI.
Far? - Ja, James?
Er mor hos dig?
James, det har vi jo snakket om.
Mor er her ikke mere.
Hvor så?
Nå, unger. Kan I sige farveI?
Jeg sender nogIe gaver med morfar. Opfør jer nu ordentIigt ...
HeIikopteren venter på taget.
Har du styr på det? - Ja, hvorfor?
MaI dukkede op i drømmen.
Du må undskyIde det med benet. - Det bIiver værre, ikke?
Du må nøjes med én undskyIdning, Arthur. Hvor er Nash?
Han er ikke kommet endnu.
CoboI skuIIe have haft Saitos udvideIsespIaner for to timer siden.
De ved, at vi har svigtet. Vi må væk.
Hvor tager du hen? - Buenos Aires.
Jeg hoIder Iav profiI, tiI tingene er køIet ned. Hvad med dig?
Jeg skaI hjem tiI USA. - Du må hiIse.
Han forrådte jer. Han kom og bad for sit Iiv.
ViI du have æren?
Sådan ordner jeg ikke den sIags.
Hvad viI du gøre ved ham?
Ingenting. Men jeg kan ikke taIe på CoboI Engineerings vegne.
Hvad viI du have fra os? - Inception.
Er det muIigt? - SeIvføIgeIig ikke.
Hvis man kan stjæIe en idé, kan man veI også pIante en.
Nu skaI jeg pIante en idé.
Lad være med at tænke på eIefanter. Hvad tænker du på?
EIefanter. - Men du ved, at jeg gav dig ideen.
Personen ved aItid, hvor ideen stammer fra.
Man kan ikke forfaIske inspiration. - Det passer ikke.
Kan du gøre det? - Giver du mig et vaIg?
Jeg skaI nok seIv håndtere CoboI.
Så har du et vaIg. - Og jeg væIger at gå.
FortæI besætningen, hvor I viI hen.
Mr. Cobb!
Kunne du tænke dig at komme hjem?
TiI Amerika? TiI dine børn?
Det kan du ikke ordne. Det kan ingen.
Ligesom inception. - Kom så, Cobb.
Hvor avanceret er ideen? - Den er enkeI.
Det er ikke enkeIt at pIante en idé hos andre.
Min hovedkonkurrent er en gammeI mand.
Hans søn viI snart overtage IedeIsen af firmaet.
Han skaI besIutte at opIøse faderens forretningsimperium.
Cobb, det er en dårIig idé. - Vent Iidt.
Hvis det overhovedet er muIigt, skaI jeg bruge en garanti.
Hvordan ved jeg, at du kan Ievere? - Det ved du ikke.
Men det kan jeg.
Er du kIar tiI at tage et trosspring?
EIIer viI du være en gammeI mand, fuId af savn, der venter på døden?
SamI et hoId, mr. Cobb. Og væIg dine foIk med større omhu.
Jeg ved godt, at du gerne viI hjem.
Men det er ikke muIigt.
Jo. Man skaI bare Iangt nok ind. - Det ved du jo ikke.
Jeg har gjort det før.
Hvem har du gjort det med?
Hvorfor skaI vi tiI Paris?
Vi har brug for en ny arkitekt.
Du har aIdrig været gIad for dit kontor, veI?
Der er ikke pIads tiI tanker i det kosteskab.
Er du i sikkerhed her?
UdIeveringer meIIem Frankrig og USA er jo et bureaukratisk mareridt.
De kan nok nå tiI enighed i dit tiIfæIde.
Du kan give børnene dem her, når du ser dem.
De har brug for mere end tøjdyr for at føIe, at de har en far.
Jeg gør bare, hvad du har Iært mig. - Jeg har ikke Iært dig at stjæIe.
Nej, du Iærte mig at navigere i foIks sind.
Men der var ikke mange måder at udnytte evnerne på.
Hvad Iaver du her, Dom?
Jeg har fundet en vej hjem.
Det er en opgave for nogIe magtfuIde mennesker.
De kan fjerne ankIagerne mod mig.
Men jeg har brug for din hjæIp.
Så du er kommet for at fordærve et af mine kvikkeste hoveder.
Du kender tiIbuddet. Det handIer ikke bare om penge.
De får chancen for at bygge katedraIer, heIe byer, -
- bygninger, der ikke kan eksistere i virkeIighedens verden.
Så jeg skaI sende nogen ind i din fantasi?
De er ikke med i drømmen.
De designer niveauerne og overIader dem tiI drømmerne.
Det kan du seIv gøre.
Det må jeg ikke for MaI.
Kom tiIbage tiI virkeIigheden, Dom. - VirkeIigheden ...
Dine børnebørn venter på, at deres far vender hjem.
Det er virkeIigheden for dem. Den her sidste opgave gør det muIigt.
Jeg viIIe ikke være her, hvis der var et aIternativ.
Jeg har brug for en arkitekt, der er Iige så dygtig, som jeg var.
Jeg har en, der er bedre.
Ariadne?
Det er mr. Cobb. - Goddag.
Hvis du har et øjebIik, har mr. Cobb et jobtiIbud.
En praktikpIads? - Ikke heIt.
Jeg har en prøve tiI dig. - ViI du ikke fortæIIe om jobbet?
Jeg må først sikre mig, at du kan udføre det.
Hvorfor? - Det er ikke heIt IovIigt.
Tegn en Iabyrint på to minutter, der tager et minut at Iøse.
Stop.
Prøv igen.
Stop.
Det må du gøre bedre.
Det var bedre.
Vi bruger kun en brøkdeI af hjernens potentiaIe.
Det er i vågen tiIstand. Når vi sover, er sindet i stand tiI næsten aIt.
ForestiI dig, at du tegner en bygning og er bevidst om hver detaIje.
TiI tider føIes det, som om bygningen skaber sig seIv.
Ja, som om jeg opdager den. - Det er ægte inspiration.
I en drøm arbejder hjernen konstant sådan.
Vi skaber og opfatter verdenen på samme tid.
Sindet gør det så godt, at vi ikke opfatter, at det sker.
Vi kan Iægge os midt i den proces.
Vi overtager den kreative deI. Du skaI skabe drømmens verden.
Vi bringer offeret ind i drømmen, som deres underbevidsthed fyIder ud.
Hvordan kan den bIive så detaIjeret, at nogen tror, at den er ægte?
Drømme føIes jo ægte, når vi er midt i dem.
Først når vi vågner, indser vi, at noget var skævt.
Jeg har et spørgsmåI. Du husker aIdrig starten på en drøm, veI?
Du dumper aItid ind i handIingen. - Det er nok rigtigt.
Hvordan endte vi så her? - Vi kom nede fra ...
Tænk over det, Ariadne. Hvordan endte du her?
Hvor er du Iige nu?
Drømmer vi?
Du Iigger faktisk på skoIen og sover.
Det her er første Iektion i deIte drømme. Tag det roIigt.
Hvis det bare er en drøm, hvorfor beskyt...
Det er aIdrig bare en drøm.
GIasskår i ansigtet gør ondt. I øjebIikket føIes det ægte.
MiIitæret udvikIede deIte drømme.
SoIdater øvede sig i at skyde og kvæIe hinanden, hvorefter de vågnede.
Hvordan kom arkitekter ind i biIIedet? - Drømmene skuIIe designes.
Giv os fem minutter tiI.
Fem minutter? Vi taIte sammen i mindst en time.
Hjernen arbejder hurtigere i drømme, så tiden føIes Iangsommere.
Fem minutter svarer tiI en time i drømmen.
Lad os se, hvad du kan præstere på fem minutter.
Du har grundridset. BoghandIen, og cafeen. Det meste er her.
Hvor kommer personerne fra? - Min underbevidsthed.
Din? - Som drømmer skaber du verdenen.
Offeret befoIker den. Du taIer tiI min underbevidsthed.
Det er en af måderne at udtrække opIysninger på.
Hvordan gør I det eIIers?
Ved at skabe et sikkert sted som en bankboks eIIer et fængseI.
Sindet fyIder dem automatisk med opIysninger, der skaI beskyttes.
Og så bryder I ind og stjæIer dem.
Jeg troede, at drømmerummet var meget visueIt, -
- men det handIer mere om fornemmeIsen.
Hvad sker der egentIig, hvis man Ieger med fysikkens Iove?
Imponerende, ikke? - Det må man sige.
Hvorfor stirrer de på mig?
Fordi min underbevidsthed føIer, at nogen påvirker verdenen.
Jo mere du ændrer, jo hurtigere samIer projektionerne sig om dig.
Drømmeren er et fremmedIegeme.
De angriber, som var de hvide bIodIegemer.
Angriber de os? - Nej ... Kun dig.
Det er fIot, men hvis du fortsætter med at ændre ting ...
Få Iige din underbevidsthed tiI at sIappe af.
Det er jo min underbevidsthed. Jeg kan ikke styre den.
Imponerende.
Jeg kender den bro. Stedet her findes i virkeIigheden.
Ja, jeg krydser den hver dag.
Du må aIdrig genskabe steder fra din hukommeIse.
Jeg må trække på det, jeg kender.
Kun detaIjer som en gadeIampe eIIer en teIefonboks. AIdrig større områder.
EIIers mister du evnen tiI at skeIne meIIem drøm og virkeIighed.
Er det sket for dig? - Det her handIer ikke om mig.
Er det derfor, at jeg skaI bygge dine drømme?
SIip hende. Væk!
Cobb! - SIip hende! MaI!
MaI! - Væk mig! Væk mig!
MaI, nej!
HaIIo, se på mig. Du er i sikkerhed.
Hvorfor vågnede jeg ikke?
Du kan ikke vågne fra drømmen, medmindre du dør.
Hun skaI have en totem. - Det er en IiIIe, personIig ...
HyggeIig underbevidsthed! Hun er meget charmerende!
Nå, du har truffet mrs. Cobb. - Er det hans kone?
En totem. Du skaI have en mindre genstand, heIst tung.
Noget du aItid har på dig. - For eksempeI en mønt?
Nej, det skaI være mere specieIt. Det her er en vægtet terning.
Jeg kan ikke Iade dig røre den.
Jeg er den eneste, der ved, præcis hvad den vejer.
Så når du ser din totem, ved du, at det ikke er en andens drøm.
Måske kan du ikke se det. Måske viI du bare ikke.
Men Cobb har aItså begravet nogIe aIvorIige probIemer dernede.
Jeg har ikke tænkt mig at Iukke op for ham.
Hun kommer tiIbage. Hun var utroIig Iærenem.
VirkeIigheden er ikke nok for hende. Når hun kommer tiIbage, -
- skaI du få hende tiI at bygge Iabyrinter.
Hvad skaI du? - Besøge Eames.
Eames er i Mombasa. Det er CoboIs område.
Jeg tager chancen.
Vi har dygtige tyve. - Vi har brug for en bedrager.
SeIv om du gnubber dem, formerer de sig ikke.
Man ved aIdrig.
Lad os tage en drink.
Du giver.
Du er ikke bIevet bedre tiI at stave.
Hvordan er din håndskrift? - FIeksibeI.
Mange tak.
Inception. Sig nu ikke, at det er umuIigt ...
Det er skam muIigt. Bare skidesvært.
Arthur siger eIIers konstant, at det er umuIigt.
Arbejder du stadig med den træmand? - Han er dygtig tiI sit arbejde.
Ja, men han mangIer fantasi. - I modsætning tiI dig.
Inception kræver fantasi.
Har du gjort det før?
Vi prøvede. Ideen bIev pIantet, men den hang ikke ved.
PIantede I ikke dybt nok? - Det handIer ikke kun om dybde.
Kunsten er at pIante en enkeI udgave af ideen, der kan vokse naturIigt.
Hvad er det for en idé, du viI pIante?
Vi skaI have en arving tiI at opIøse faderens forretningsimperium.
Så det handIer aItså om poIitik og antimonopoIisme.
Den sIags afhænger af offerets forudfattede meninger.
Du bIiver nødt tiI at starte heIt fra bunden.
ForhoIdet tiI faderen.
Har du en kemiker? - Ikke endnu.
En mand her ved navn Yusuf Iaver sine egne kemiske bIandinger.
Kan jeg møde ham? - Ja, når din forføIger er væk.
CoboI Engineering. Mon jeg skaI fanges død eIIer Ievende?
Lad os se, om han skyder.
Lav en afIedning. Vi mødes her i baren om en haIv time.
Her igen? - Det regner de aIdrig med.
Udmærket.
Freddy! Freddy Simmonds. Er det virkeIig dig?
Nej, det er ikke dig.
Nu drømmer du ikke, hva'?
En kop kaffe. En kop kaffe.
En kop kaffe.
ViI du have et Iift?
Hvad Iaver du i Mombasa? - Beskytter min investering.
Er det sådan, du undsIipper dine forføIgere?
Cobb sagde, at du viIIe komme tiIbage.
Jeg prøvede at bIive væk, men ... - Det er dragende.
Det er bare ... ren skabertrang.
Lad os kigge på paradoksaI arkitektur.
Du skaI kunne nogIe trick for at bygge tre drømmeniveauer.
HviIke trick?
I drømme kan man bøje arkitekturen og Iave umuIige figurer.
Man kan Iave Iukkede sIøjfer som Penrose-trapper.
En uendeIig trappe.
Kan du se det?
Et paradoks.
Lukkede sIøjfer hjæIper med at indramme drømmen.
Hvor store skaI niveauerne være? - AIt fra en etage tiI en heI by.
Men de skaI være så indvikIede, at vi kan gemme os.
En Iabyrint. - NemIig. Og jo bedre den er ...
Jo Iængere har vi, før projektionerne fanger os?
Præcis.
Min underbevidsthed virker rar nok. - Bare vent.
Ingen bryder sig om at bIive manipuIeret.
Cobb kan ikke bygge mere, veI?
Han mener, at det er mere sikkert, hvis han ikke kender pIanen.
Hvorfor? - Sikkert på grund af MaI.
Ekskonen? - Hun er ikke hans eks.
Er de stadig sammen? - Nej.
Hun er død.
Du har bare mødt hans projektion af hende.
Hvordan var hun i virkeIigheden? - Hun var skøn.
Så du Ieder efter en kemiker, der skaI Iave bIandinger?
Og tage med os ud i marken. - Den sIags gør jeg sjæIdent.
Du skaI skræddersy bIandingerne tiI vores behov.
HviIke behov? - Stor dybde.
En drøm i drømmen? To niveauer?
Tre.
UmuIigt. Det bIiver for ustabiIt. - Det er skam muIigt.
Det kræver bare bedøveIse. - Kraftig bedøveIse.
Hvor mange er der på hoIdet? - Fem.
Seks.
For at sikre mig at opgaven bIiver Iøst, tager jeg med.
Der er ikke pIads tiI turister på den sIags opgaver.
Denne gang er der vist.
Den her er en god start. Jeg bruger den hver dag.
TiI hvad? - Det skaI jeg vise dig.
Måske har du ikke Iyst tiI at se det.
Du viser vej.
Ti. ToIv. AIIe forbundne.
De kommer hver dag for at deIe drømmen.
Som du kan se, er det stabiIt.
Hvor Iænge drømmer de? - Tre-fire timer om dagen.
I drømmetid? - Omkring 40 timer hver dag.
Hvorfor gør de det? - FortæI ham det, mr. Cobb.
Det bIiver den eneste måde at drømme på.
Drømmer du stadig, mr. Cobb?
Kommer de her for at sove? - Nej.
De kommer for at bIive vækket.
Drømmen er bIevet deres virkeIighed.
Det tiIkommer ikke os at modsige dem.
Lad mig se, hvad du kan.
Du ved, hvordan du finder mig.
Du ved, hvad der skaI tiI.
Stærke sager, ikke?
Er aIt i orden, mr. Cobb? - Ja, jeg har det fint.
Robert Fischer, arving tiI energikoncernen Fischer Morrow.
Hvad er dit udestående med Fischer? - Det skaI du ikke bekymre dig om.
Mr. Saito, det her er ikke aImindeIig spionage.
Du beder om inception. Det er en aIvorIig sag.
Vi pIanter frøet tiI en idé, der viI definere manden.
Den kan ændre aIt ved ham.
Kun vi forhindrer deres totaIe energidominans.
Og vi kan ikke Iængere føIge med.
De kontroIIerer snart haIvdeIen af verdens energiforsyning.
De bIiver en ny supermagt.
Verden har behov for, at Robert Fischer ombestemmer sig.
Der kommer vi ind. Hvordan er Robert Fischers forhoId tiI faderen?
Rygtet viI vide, at det er kompIiceret.
Vi kan ikke forIade os på rygter. - Kan jeg få adgang tiI ham her?
Browning. Den æIdre Fischers højre hånd. Sønnens gudfader.
Det er muIigt med de rette anbefaIinger.
AnbefaIinger er min speciaIitet, mr. Saito.
Det Iugter af et forIig. Tvær dem ud.
Mr. Browning, Maurice Fischers poIitik er at undgå retssager.
SkaI vi fremIægge din bekymring for Maurice?
Det er næppe nødvendigt. - Lad os da gøre det.
Hvordan har han det? Jeg viI nødigt forstyrre ...
Robert, jeg bad dig hoIde de forbandede ...
Mr. Fischer. - Kom nu!
AIdrig, aIdrig. Gør, som jeg bad om.
Lad det være.
Her.
Det må være et kært minde.
Jeg stiIIede det ved sengen. Han har ikke opdaget det.
Robert ...
Vi må snakke om den fuIdmagt. - Ikke nu, onkeI Peter.
Gribbene kredser.
Maurice Fischer bIiver mere syg, og Peter Browning får mere magt.
Jeg fik IejIighed tiI at iagttage Browning -
- og tiIIægge mig hans fysiske fremtoning og vaner.
I første Iag af drømmen kan jeg udgive mig for at være Browning.
Jeg kan taIe tiI Fischers bevidsthed.
På næste niveau bør hans egen projektion tage over.
Så han giver sig seIv ideen.
Præcis. Ideen hænger kun ved, hvis han seIv får den.
Eames, jeg er imponeret.
Din nedIadenhed er som aItid veIkommen, Arthur.
Drømmer du aIene eIIer ...
Nej, jeg Iavede bare nogIe eksperimenter.
Jeg vidste ikke, at her var nogen.
Jeg arbejdede faktisk på min totem. - Må jeg se den?
Du har Iært noget. - Det er en eIegant Iøsning.
Var det din idé? - Nej, det var faktisk MaIs ...
Det var hendes. I drømmen væItede den aIdrig.
Den snurrede og snurrede bare.
Arthur fortaIte, at hun er død.
Hvordan går det med Iabyrinterne?
Hvert niveau refIekterer en deI af offerets underbevidsthed.
Det nederste niveau er et hospitaI, så Fischer tager sin far med.
Jeg har et spørgsmåI tiI pIanen her.
Nej, jeg viI ikke se den. Kun drømmeren må kende skitsen.
Hvorfor er det vigtigt?
Hvis en af os tager en projektion med, må den ikke kende detaIjerne.
AItså hvis du tager MaI med. Du kan ikke hoIde hende ude, veI?
Det er rigtigt.
Hvis du byggede Iabyrinten, viIIe hun også kende den.
Hun viIIe ødeIægge operationen.
Ved de andre noget? - Nej.
De skaI vide, hvis det bIiver værre. - Det bIiver ikke værre.
Jeg spekuIerer kun på at komme hjem.
Hvorfor kan du ikke tage hjem?
Fordi de tror, at jeg sIog hende ihjeI.
Tak. - For hvad?
Fordi du ikke spurgte, om jeg gjorde.
''Jeg viI opIøse min fars imperium.''
Det er en idé, som Robert seIv viIIe afvise.
Så den skaI pIantes i hans underbevidsthed.
Underbevidstheden er styret af føIeIser.
Så ideen skaI omsættes tiI noget føIeIsesmæssigt.
Hvordan Iaver man en strategi tiI en føIeIse?
Roberts forhoId tiI faderen er miIdest taIt anstrengt.
Kan vi Iade opspIitningen være en hævn over faderen?
Nej, positive føIeIser er stærkere end negative.
Vi Iænges aIIe efter forsoning og renseIse.
Robert Fischer skaI reagere positivt på det heIe.
Hvad med det her:
''Min far ønsker, at jeg ikke bare går i hans fodspor.''
Det dur måske. - ''Måske'' er ikke godt nok.
Tak for dit bidrag, Arthur.
Så må du undskyIde, at jeg ønsker Iidt specificitet.
Inception handIer ikke om at være specifik.
Vi må arbejde med, hvad vi finder i hans sind.
På øverste niveau arbejder vi med forhoIdet tiI faderen.
''Jeg viI ikke føIge i min fars fodspor.''
På næste niveau giver vi ham en Iyst. ''Jeg viI seIv skabe noget.''
På nederste niveau sætter vi trumf på.
''Min far ønsker ikke, at jeg bIiver som ham.''
Med tre niveauer viI drømmen koIIapse ved den mindste forstyrreIse.
BedøveIse. Hvis søvnen skaI være stabiI, -
- må vi benytte os af kraftig bedøveIse.
Godnat.
BIandingen skaber en kIar forbindeIse meIIem drømmerne -
- og øger endda hjernefunktionen.
Vi får aItså mere tid på hvert niveau.
Hjernefunktionen i drømmen er tyve gange normaIen.
Effekten vokser for hver drøm i drømmen.
Med tre drømme er det ti timer ...
Matematik er ikke min force. Hvor Iang tid er det?
Det er en uge på første niveau.
Seks måneder på andet niveau, og på tredje niveau ...
Ti år.
Hvem har Iyst tiI at drømme så Iænge? - Det kommer an på drømmen.
Hvordan vågner vi bagefter?
Gerne noget mere eIegant end at skyde mig i hovedet.
Et skub.
Hvad er et skub? - Det her er et skub.
Det er føIeIsen af at faIde, der får os tiI at vågne med et spjæt.
Kan vi føIe skubbet under bedøveIse?
BedøveIsen påvirker ikke det indre øre.
Så seIv om man sover, mærker man stadig, at man faIder.
EIIer vipper.
Udfordringen er at synkronisere et skub, der går igen på aIIe niveauer.
Vi kan bruge musik tiI at synkronisere skubbene.
Han venter ikke på nogen operationer eIIer tandIægebesøg.
SkuIIe hans knæ ikke opereres? - Ikke noget, der kræver bedøveIse.
Vi har brug for ti timer. - Sydney tiI Los AngeIes.
En af verdens Iængste ruter. Han tager turen hver anden uge.
Han bruger veI et privatfIy.
Ikke hvis hans fIy har en uventet fejI.
Det skaI være en 7 47.
PiIoten sidder ovenpå, og første kIasse Iigger forrest, så ingen forstyrrer.
Men vi bIiver nødt tiI at købe aIIe pIadser i kabinen.
Jeg købte fIyseIskabet.
Det var nemmere.
Så har vi vores ti timer.
Ariadne? Godt arbejde.
Du ved, hvordan du finder mig.
Du ved, hvad der skaI tiI.
Kan du huske, da du friede tiI mig?
SeIvføIgeIig.
Du sagde, at du havde en drøm.
At vi skuIIe bIive gamIe sammen.
Det kan vi også.
Du burde ikke være her.
Jeg viIIe se dine ''eksperimenter''. - Det kommer ikke dig ved.
Jo, du har bedt mig deIe drømme med dig.
Ikke dem her. Det er mine drømme.
Hvorfor gør du det mod sig seIv? - Jeg kan ikke drømme på andre måder.
Hvorfor er det så vigtigt at drømme? - I vores drømme er vi stadig sammen.
Det er ikke bare drømme.
Det er minder. Dem advarede du imod. - Det ved jeg godt.
Du prøver at hoIde hende i Iive. Du kan ikke give sIip.
Det er episoder, som jeg fortryder. Minder, som jeg viI ændre.
Hvad gemmer sig dernede?
Der er noget, du skaI vide om mig.
Er det dit hus?
Mit og MaIs.
Hvor er hun?
Hun er aIIerede gået bort.
Det er min søn, James. Han graver efter noget, måske en orm.
Det er PhiIIipa.
Jeg tænkte på at råbe tiI dem, så jeg kunne se deres smiI ...
... og deres kønne ansigter, men det er for sent.
Det er nu eIIer aIdrig, Cobb.
Jeg går i panik.
Jeg ved, at jeg viI fortryde det ... Jeg må se dem en sidste gang.
James! PhiIIipa! Kom så!
Men jeg forpasser chancen.
Og det kan jeg ikke Iave om på.
Da jeg skaI tiI at råbe, Iøber de væk.
Jeg ser kun deres ansigter igen, hvis jeg tager hjem.
I den virkeIige verden.
Hvad Iaver du her?
Jeg hedder ... - Det ved jeg. Hvad Iaver du her?
Jeg prøver bare at forstå. - Hvordan skuIIe du kunne forstå?
Ved du, hvordan det er at eIske nogen?
At være en deI af en heIhed?
Nej.
Her er en gåde.
Du venter på et tog.
Et tog der viI føre dig Iangt væk.
Du ved, hvor du håber, at toget viI føre dig hen.
Men du er ikke sikker. Og det betyder heIIer ikke noget.
Hvorfor betyder det ikke noget, hvor toget fører dig hen?
Fordi vi er sammen.
Hvorfor har du bragt hende med? - Hvor er vi?
På det hoteI, hvor vi fejrede vores bryIIupsdag.
Hvad skete der?
Du Iovede, at vi skuIIe være sammen!
Kan du ikke bare bIive her?
Du Iovede, at vi skuIIe bIive gamIe sammen!
Jeg kommer tiIbage efter dig.
Tror du, at du kan spærre hende inde i et fængseI af minder?
Tror du virkeIig, det kan hoIde hende i skak?
Så er det nu. Maurice Fischer er Iige død i Sydney.
Hvornår er begraveIsen? - På torsdag i Los AngeIes.
Robert bringer Iiget hjem senest tirsdag.
Jeg tager med, Cobb. - Jeg Iovede MiIes at Iade være.
HoIdet har brug for en, der forstår dine dæmoner.
EIIers må du vise Arthur, hvad jeg Iige har set.
Vi får brug for en ekstra pIads.
Hvis du ikke Iever op tiI aftaIen, ryger jeg i fængseI på Iivstid.
Du gennemfører opgaven i Iuften.
Jeg Iaver en opringning fra fIyet, og du stryger igennem paskontroIIen.
Må jeg ... - Ja, værsgo.
UndskyId, men du må have tabt det her.
Noget at drikke? - Vand, tak.
Tak.
Du skuIIe veI ikke være i famiIie med Maurice Fischer?
Jo, han var min far.
Han var en stor inspiration. Jeg bekIager dit tab.
Værsgo. - Tak.
Og ... skåI for din far.
Må han hviIe i fred.
Kunne du ikke have tisset af, inden du faIdt i søvn?
Du tog vist godt for dig af den gratis champagne.
Han er nok på udkig efter en taxa i det vejr.
Narrøv! Nu skaI jeg ... - Væk fra biIen.
Få ham tiI ... Jeg må gå. Taxa! Tak.
Third og Market. Hurtigt.
Hvad Iaver du? - Jeg troede, at den var Iedig.
Vi kan deIe. - Nej tak. ViI du hoIde ind?
Skønt.
Kom så!
Jeg har 500 doIIars, og tegnebogen er mere værd.
I kan Iige så godt give mig et Iift. - BekIager, men ...
Dæk ham!
Ned! Hvad fanden sker der?
Det var ikke med i pIanen.
Cobb?
Skyd ham!
Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Fischer har det fint. - Og Saito?
Før Fischer ind i bagIokaIet!
BagIokaIet, nu! Er han bIevet skudt?
Det ved jeg ikke.
Hvor var I? - Vi bIev stoppet af et godstog.
Hvorfor Iagde du en jernbane i byen? - Det gjorde jeg heIIer ikke.
Hvorfor fanden bIev vi angrebet? Det var ikke aImindeIige projektioner.
De er bIevet trænet. - Hvordan?
Fischers underbevidsthed har Iært at forsvare sig.
Underbevidstheden er miIitariseret. Det burde researchen have vist.
Hvorfor gjorde den så ikke?
Det var din opgave! Det var dit ansvar!
Du skuIIe undersøge Fischers baggrund! Vi er ikke forberedt på det her!
Vi har håndteret underbevidst sikkerhed før.
Det var ikke en deI af pIanen! Han er jo døende!
Nej, Iad være! Stop.
Han Iider. Jeg vækker ham. - Nej, det viI ikke vække ham.
Hvad mener du? Når vi dør i en drøm, vågner vi.
Ikke den her drøm. BedøveIsen er for kraftig.
Hvad sker der så, når vi dør? - Så ryger vi i Iimbo.
Limbo? - Det ubebyggede drømmerum.
Hvad er der dernede? - Den rå underbevidsthed.
Der er intet dernede, bortset fra hvad der er efterIadt af en, -
- der har været der før. Det har kun du.
Hvor Iænge er vi fanget der? - BedøveIsen skaI først fortage sig.
Hvor Iænge? - Artier. Måske for aItid. Spørg ham.
Lad os få ham ovenpå.
HerIigt. Mange tak.
Vi er fanget i Fischers sind og sIås mod hans private hær.
Og hvis vi dør, er vi fanget i Iimbo, tiI vores hjerner Iigner røræg.
Har vi førstehjæIpsudstyr?
Du kendte aItså risikoen, men sagde ingenting.
Jeg vidste ikke, at vi viIIe bIive beskudt.
Vi skuIIe jo tre Iag ned.
Og du vidste det også. - Jeg stoIede på ham.
Gav han dig det haIve af sit udbytte? - Nej, det heIe.
Han sagde, han havde prøvet det før. - Med MaI? Synes du, det gik godt?
Jeg viI bare hjem tiI mine børn. - Så du sendte os ind i en krigszone.
Vi gennemfører opgaven så hurtigt som muIigt, -
- og så vågner vi med skubbet.
Det er for farIigt at gå dybere ind. Jeg bIiver på det her niveau.
Fischers vagter er på vej. Ti timer i fIyet svarer tiI en uge.
TiI den tid er vi døde. Det kan jeg garantere.
Vi bIiver nødt tiI at fortsætte, og det skaI gå hurtigt.
Nedad er den eneste vej fremad.
Gør jer kIar. Vi to giver ham en tur.
Jeg er forsikret mod bortføreIse for op tiI ti miIIioner.
HoId kæft!
I din fars kontor står hans pengeskab. Vi skaI bruge koden.
Jeg kender ikke det pengeskab. - Men du kender måske koden.
Hvad er koden? - Det ved jeg ikke.
Vores kiIde siger, at du kender den. - Hvem har sagt det?
SkuIIe den være 500 doIIars værd? - Hvad er der i den?
Kontanter, kort, id. Og det her.
Kan vi bruge det? - Måske.
Så er det dig. Du har en time. - En time?
Jeg skuIIe bruge heIe natten. - Men Saito skuIIe ikke skydes.
Du får en time tiI at få noget brugbart ud af ham.
Hvad er det? - Vores kiIde.
OnkeI Peter? Bare få dem tiI at stoppe.
Koden. - Jeg kender den ikke.
Browning siger, at du gør. - Så Iad mig taIe med ham.
Du får en time. Kom i gang.
Er du uskadt? Er du okay?
De svin har sIået Iøs på mig i to dage.
De har adgang tiI din fars kontor og prøver at åbne pengeskabet.
Jeg kender ikke koden. - Det gør jeg heIIer ikke.
Maurice sagde, at du viIIe være den eneste, der kunne åbne det.
Han fortaIte mig aIdrig koden. - Måske gjorde han.
Måske vidste du bare ikke, at det var en kode.
Det kunne være en række taI, -
- der havde forbindeIse tiI jeres fæIIes opIeveIser.
Vi havde ikke så mange fæIIes opIeveIser.
Måske efter din mors død.
Ved du, hvad han sagde tiI mig efter hendes død?
''Robert, der er ikke noget at snakke om.''
Han var ikke god tiI føIeIser. - Jeg var eIIeve år, onkeI Peter.
Hvordan har han det? - Han har store smerter.
På de dybere niveauer er smerten miIdere.
Og hvis han dør?
I værste faId er han en grøntsag, når han vågner.
Cobb, jeg viI stadig hoIde min deI af aftaIen.
Tak, men når du vågner, har du gIemt aIt om aftaIen.
Limbo bIiver din virkeIighed.
Du er fortabt så Iænge, at du bIiver en gammeI mand.
FuId af savn? - Der venter på døden.
Nej, jeg kommer tiIbage.
Så er vi unge mænd igen.
Træk vejret.
De sIår os ihjeI, hvis de ikke får koden.
De viI bare have Iøsepenge. - Nej.
De Iåser os inde i biIen og kører os i fIoden.
Hvad er der i pengeskabet? - Noget tiI dig.
Maurice kaIdte det en gave tiI dig. Et testamente.
Testamentet er hos Port og Dunn. - Det er suppIerende.
Det her tager forrang og opdeIer Fischer Morrow i enheder.
Det bIiver enden på forretningsimperiet.
Det ødeIægger heIe min arv.
Hvorfor viIIe han foresIå det? - Det ved jeg ikke.
Han eIskede dig, Robert. På sin egen måde.
På sin egen måde?
Han kaIdte mig tiI sit dødsIeje.
Han kunne knap taIe.
Men han fortaIte mig dog en sidste ting.
Han trak mig tæt på.
Jeg kunne kun høre ... ét ord.
''Skuffet.''
Hvornår var du i Iimbo?
Du har muIigvis overtaIt de andre tiI at fortsætte, -
- men de kender ikke sandheden.
Sandheden er, at et godstog når som heIst kan brage igennem væggen.
Sandheden er, at MaI farer rundt i din underbevidsthed.
Jo dybere vi når ind i Fischer, jo dybere når vi ind i dig.
Det er næppe noget kønt syn.
Vi udforskede ideen om en drøm i drømmen.
Jeg pressede på for at komme dybere ind.
Jeg indså bare ikke, at timer bIev tiI år dernede ...
At vi kunne bIive fanget så Iangt inde, -
- at når vi dukkede op ved underbevidsthedens bred, -
- havde vi mistet føIingen med virkeIigheden.
Vi skabte en verden tiI os seIv.
Det gjorde vi i årevis.
Vi byggede vores egen verden.
Hvor Iænge sad i fast dernede? - Omkring 50 år.
HoId da op.
Hvordan kunne I hoIde det ud? - I starten føIte vi os som guder.
ProbIemet var visheden om, at det ikke var ægte.
TiI sidst bIev det umuIigt for mig at Ieve sådan.
Hvad med hende?
Hun havde gemt noget væk, dybt inde i sig seIv.
En sandhed, hun havde kendt, men vaIgt at gIemme.
Limbo bIev hendes virkeIighed.
Hvad skete der, da I vågnede?
At vågne op efter at have tiIbragt årevis ... årtier ...
Vi var gamIe sjæIe, der bIev sIynget tiIbage tiI ungdommen.
Der var noget gaIt med hende. Hun viIIe bare ikke indrømme det.
En dag fortaIte hun mig sandheden.
Hun var besat af en idé.
Det var en meget enkeI idé, der ændrede aIt.
At vores verden ikke var virkeIig.
At hun måtte vågne for at vende tiIbage tiI virkeIigheden.
Så for at komme hjem ...
... måtte vi begå seIvmord.
Hvad med jeres børn? - Hun troede, at de var projektioner.
At vores rigtige børn ventede på os deroppe.
Jeg er deres mor! Tror du ikke, at jeg kan se forskeI?
Drømme kan kontroIIeres. - Men du ved ikke, at du drømmer!
Hun var fast i troen, seIv om jeg tiggede og bad.
Hun viIIe gøre det, men hun kunne ikke gøre det aIene.
Hun eIskede mig for højt, så hun Iagde en pIan.
Skat, hvad Iaver du? - Kom herud.
Gå nu ind igen. Kom nu.
Nej. Jeg springer, og du føIger med mig.
Nej, jeg gør ikke. Hør nu godt efter.
Hvis du springer, viI du ikke vågne op.
Du dør. Så gå nu ind igen.
Gå ind og Iad os taIe om det. - Vi har taIt rigeIigt.
MaI. - Kom herud, eIIer jeg springer.
Okay.
Nu taIer vi om det, okay?
Jeg beder dig tage et trosspring. - Nej, skat.
Nej, det kan jeg ikke.
Tænk på børnene. Tænk på James.
Tænk på PhiIIipa.
Hvis jeg tager af sted aIene, fjerner de dem aIIigeveI.
Hvad mener du?
Jeg har skrevet tiI vores advokat, at jeg frygter for min sikkerhed.
At du har truet med at sIå mig ihjeI.
Hvorfor har du gjort det? - Jeg eIsker dig, Dom.
Du sIipper for at føIe skyId over at forIade dem.
Vi skaI hjem tiI vores rigtige børn.
Nej, MaI. Hør nu efter.
Se på mig! - Du venter på et tog.
MaI, du gør det ikke!
Et tog der viI føre dig Iangt væk.
James og PhiIIipa venter på os!
Du ved, hvor du håber, toget viI føre dig hen.
MaI, se på mig! - Men det betyder ikke noget.
MaI, for pokker! - For I er sammen.
MaI, hør nu! Skat! MaI, nej!
Ah nej!
Hun var bIevet erkIæret tiIregneIig af tre psykiatere.
Jeg kunne umuIigt forkIare, at hun var syg.
Så jeg fIygtede.
Det er nu eIIer aIdrig, Cobb.
James! PhiIIipa! Kom ind!
Okay, Iad os komme af sted.
Jeg efterIod mine børn og har siden forsøgt at vende hjem.
Din skyIdføIeIse skaber hende. Den giver hende magt.
Men du er ikke skyId i den idé, der ødeIagde hende.
Hvis det her skaI Iykkes, -
- må du tiIgive dig seIv og konfrontere hende.
Men du er ikke aIene. Jeg gør det for de andres skyId.
For de aner ikke, hviIken fare vi udsætter dem for.
Vi må af sted.
Tiden er udIøbet. - Jeg kender ikke koden.
Ikke bevidst. - Hvad med instinktivt?
På din fars kontor står mine foIk kIar tiI at indtaste koden.
Giv mig de første seks cifre, der faIder dig ind.
Det kan jeg ikke. - Lige nu! Lige nu, siger jeg!
Fem, to, otte, fire, ni, et.
Det må du gøre bedre. På med posen. I skaI ud at køre.
Vi er mere værd i Iive.
Hvad fandt du ud af?
Knægtens forhoId tiI faderen er værre, end vi troede.
Jo større probIemer, jo større er renseIsen.
Hvordan skaI vi forsone dem? - Det arbejder jeg på.
Projektionerne nærmer sig. Vi må ud, inden vi bIiver omringet.
Pis.
Pokkers.
Du skaI ikke være bange for at drømme stort.
Vi skaI have ført hans vrede over på gudfaderen.
ViI du ødeIægge deres forhoId?
Vi reparerer forhoIdet tiI faderen og afdækker gudfaderens sande natur.
Fischer burde betaIe os.
Hvad med hans vagter? Det bIiver værre.
Vi bruger mr. CharIes. - Nej.
Hvem er mr. CharIes?
Når vi ankommer tiI hoteIIet, viI Fischers foIk angribe os.
Vi bruger mr. CharIes som på Stein-opgaven.
Har I prøvet det før? - Ja, det duede ikke.
Personen indså, at han drømte, og fIåede os i stykker.
I det mindste bIev I kIogere ...
Jeg skaI bruge en afIedning. - Hvad med en yndig kvinde?
Kør forsigtigt. AIt er ustabiIt dernede.
Vi har kun én chance for at ramme skubbet.
Jeg spiIIer musikken, så I er forberedt.
Er I kIar? - KIar!
Sov godt.
Keder jeg dig?
Jeg fortaIte om mig seIv. Du var åbenbart ikke interesseret.
Mine tanker var et andet sted.
Der kommer mr. CharIes.
Mr. Fischer, ikke?
Godt at se dig igen. Rod Green fra marketing.
Og du er? - På vej videre.
Hvis du keder dig ...
Hun droppede dig vist. Medmindre hendes nummer kun har seks cifre.
Man får ikke mange venner ved at stjæIe deres tegnebøger.
Pokkers. Tegnebogen aIene var ... - 500 doIIars værd, ikke?
Bare roIig. Mine foIk tager sig af hende.
Hvem er mr. CharIes?
En strategi, så Fischer vender sig imod sin egen underbevidsthed.
Offeret får at vide, at han drømmer, og det kan give os probIemer.
Sagde Cobb ikke, at det var forbudt?
Cobb har ret travIt med at gøre ting, som man aIdrig må gøre.
Mr. Saito, har De et øjebIik?
BekIager, men ... - Vent!
Du er da vist på benene igen. - Meget morsomt, mr. Eames.
TurbuIens på fIyet? - Nej, det er Yusufs kørseI.
Hvem var du nu? - Rod Green fra marketing.
Men det passer ikke, veI?
Jeg er jo mr. CharIes. Jeg står for sikkerheden hernede.
Stå af på en anden etage. Smid tegnebogen væk.
Vi må skaffe Cobb noget mere tid.
Sikkerheden?
Arbejder du for hoteIIet? - Nej.
Jeg yder en særIig sikkerhedsservice.
Underbevidst sikkerhed.
Mener du drømme? TaIer du om udtrækning?
Min opgave er at beskytte dig.
Jeg sørger for, at ingen får adgang tiI dine tanker igennem dine drømme.
Du er ikke i sikkerhed her.
De er på vej.
BesynderIigt vejr, ikke?
Kan du mærke det?
Hvad sker der?
Fischer bIiver bevidst om, at drømmen er mærkeIig, -
- og det får underbevidstheden tiI at Iede efter drømmeren.
Efter mig. Hurtigt, kys mig.
De stirrer stadig.
Det var forsøget værd. Vi må heIIere komme væk.
Kan du mærke det? Du er bIevet trænet i det her.
Læg mærke tiI vejret og tyngdekraften.
Det er ikke virkeIigt. Du er midt i en drøm.
Du kan afprøve det ved at huske, hvordan du kom tiI hoteIIet.
Jeg ... - Træk vejret, og husk træningen.
Accepter, at det er en drøm, og at jeg beskytter dig. Fortsæt.
Er du ikke virkeIig?
Nej, jeg er en projektion i din underbevidsthed.
Jeg er kommet for at forhindre, at nogen sender dig ind i en drøm.
Og det er det, der sker Iige nu.
Okay ... Okay.
Kan du få mig ud herfra? - Ja. FøIg mig.
Vent nu Iidt.
Hvad pokker Iaver du?
De er sendt for at bortføre dig. ForhoId dig i ro.
Du må gøre, hvad jeg siger.
Hvis det er en drøm, vågner jeg ved at begå seIvmord.
Det er en dårIig idé, mr. Fischer.
Du er muIigvis bedøvet. Hvis du trykker af, vågner du aIdrig.
Du risikerer at ende i en dybere søvn. Jeg ved, hvad jeg taIer om.
Husk din træning.
Husk, hvad jeg fortaIte dig. Giv mig pistoIen.
Det her væreIse Iigger Iige under 528.
Tænk, mr. Fischer. Hvad husker du før drømmen?
Der bIev skudt en deI. Det regnede.
OnkeI Peter. Vi er bIevet bortført.
Hvor hoIdt de jer fanget?
Vi sad bag i en varevogn. - Det forkIarer rysteIserne.
Du sidder bag i en biI. Fortsæt.
Det handIede om ... et pengeskab?
Hvorfor er det så svært at huske?
Det er svært at huske en drøm, når man vågner.
Du og Browning er fanget i drømmen, fordi de prøver at stjæIe noget.
Koncentrer dig. Hvad viI de stjæIe?
Hvad er det, mr. Fisher? - Koden.
De bad mig sige nogIe cifre.
De prøver at hente et taI fra din underbevidsthed.
Det kan repræsentere aIt. Vi er på et hoteI Iige nu.
Lad os prøve hoteIværeIser. HviIket taI var det?
Prøv at huske det. - Fem.
Fem, to ... Det var et Iangt taI.
Det er fint. Femte etage.
Okay. - Er de tidsindstiIIet?
Nej, det er manueIt. Når I sover i 528, venter jeg på Yusufs skub.
Hvordan får du besked? - Via musikken.
Når vognen rammer autoværnet, kan det mærkes.
Skubbet skaI synkroniseres. For tidIigt, og vi ryger ikke ud.
Hvis det er for sent, kan jeg ikke skubbe jer.
Så er vognen i frit faId.
Man kan ikke faIde uden tyngdekraft.
De er sammen med mig.
Mr. CharIes.
Ved du, hvad det er? - Ja, det tror jeg.
De prøvede at bedøve dig. - Jeg er aIIerede bedøvet.
Bedøvet igen. - TaIer du om en drøm i drømmen?
Nå, du har skiftet igen. - Hvabehar?
BekIager. Jeg forveksIede dig med en ven.
Han er nok en fIot fyr.
Nej, det er Fischers projektion af Browning.
Lad os se, hvordan han opfører sig.
Det viI vise, om Fischer er begyndt at så tvivI om hans motiver.
OnkeI Peter. - BIev I bortført sammen?
Ikke heIt. De havde aIIerede ham. De torturerede ham.
Så du dem torturere ham?
Arbejder bortførerne for dig? - Robert ...
Prøver du at åbne pengeskabet, så du kan få det nye testamente?
Fischer Morrow er mit Iiv. Jeg kan ikke Iade dig opIøse firmaet.
Hvorfor skuIIe jeg smide min arv væk?
Jeg kunne ikke Iade dig reagere på din fars sidste hån.
Hån? - Testamentet, Robert.
Hans sidste fornærmeIse.
Han udfordrer dig tiI seIv at udrette noget -
- ved at fortæIIe dig, at du ikke er værdig.
Ved at sige, at han var skuffet?
BekIager.
Men han tog fejI.
Du kan bygge et større firma, end han kunne.
Mr. Fischer? Han Iyver. Det kan jeg se.
Han skjuIer noget, og vi må vide hvad.
Du må gøre det samme ved ham, som han viIIe gøre ved dig.
Vi dykker ned i hans underbevidsthed og finder hans hemmeIighed.
Okay.
Han er bedøvet. - Hvis underbevidsthed skaI vi ned i?
Fischers. Jeg sagde, at det var Brownings, så han er på vores side.
Han hjæIper os med at bryde ind i sin egen underbevidsthed.
Vagterne går amok. - Jeg Ieder dem på viIdspor.
Vær tiIbage inden skubbet. - Godnat, mr. Eames.
Kommer du?
Er du kIar? - Ja, ja. Jeg er kIar.
Cobb? Hvad venter dernede?
ForhåbentIig den sandhed, som Fischer skaI Iære.
Hvad venter dernede for dig?
Så du det?
Eames, det er din drøm. Lok vagterne væk fra bygningen.
Hvem fører Fischer derind? - Ikke mig. Jeg må ikke kende ruten.
Jeg har designet stedet. - Jeg kan gøre det.
Fint. Sæt ham ind i sagen på vejen. Fischer, du føIger med ham.
Hvad med dig?
HoId Iinjen åben. Jeg Iytter med.
Jeg kan dække jer fra sydtårnet. Kan du se det?
Kommer du ikke med?
For at finde sandheden må du seIv bryde ind i Brownings sind.
Kom så, Fischer!
SIå aIarm! SIå aIarm!
Af sted!
Kom så!
Pokkers.
Jeg håber, du er kIar.
Det er for tidIigt.
Cobb, hørte du det?
Jeg troede først, at det var vinden.
Ja, det er musik.
Hvad skaI vi gøre? - Skynde os.
Yusuf er ti sekunder fra faIdet.
Det giver Arthur tre minutter.
HaIIo! - Det er ham!
Hvad giver det os? - 60 minutter.
Kan de nå derned på en time? - De skaI kIatre ned tiI afsatsen.
Så må de finde en genvej.
Det er designet som en Iabyrint.
Der må være en genvej igennem Iabyrinten, ikke? Eames?
TiIføjede Eames noget? - Hvis MaI hører det ...
Vi har ikke tid. TiIføjede han noget?
Han tiIføjede en IuftkanaI som genvej. - ForkIar det tiI dem.
Saito? - Ja?
Et paradoks.
Hvad var det? - Skubbet.
Cobb! Gik vi gIip af skubbet? - Ja.
For pokker. Hvorfor kunne I ikke drømme om en strand?
Hvad fanden gør vi nu? - FuIdfører opgaven inden næste skub.
Næste skub? - Når biIen rammer vandet.
Hvis De ønsker at ringe, så prøv igen ...
Har De brug for hjæIp ...
Hvordan Iader jeg jer faIde uden tyngdekraft?
Arthur har et par minutter, og vi har omkring tyve.
KIarer du den?
Vend om! Af sted tiI basen!
Af sted!
Der er noget gaIt. De bevæger sig i jeres retning.
Skaf os noget mere tid. Kom!
Jeg kommer.
Okay, det er forværeIset tiI boksrummet.
Er der vinduer i boksen? - Nej, så viIIe den ikke være sikker.
ForhåbentIig er Fischer tiIfreds med, hvad han finder.
Er projektionerne en deI af hans underbevidsthed?
Skader det ham? - Nej, det er bare projektioner.
Så er vi her. - Hurtigt. Der er en hær på vej.
Jeg er inde.
Der er nogen derinde. - Fischer, det er en fæIde.
Kom nu. Lavere.
Cobb. Nej, hun er ikke virkeIig. - Hvor ved du det fra?
Hun er bare en projektion. Fischer er virkeIig.
Goddag.
Eames! Skynd dig ud i forværeIset!
Hvad skete der? - MaI dræbte Fischer.
Jeg kunne ikke skyde hende.
Det nytter ikke. Hans sind er fanget dernede.
Så vi giver bare op? - Det er sIut. BekIager.
Det er jo ikke mig, der ikke kommer hjem tiI famiIien.
Jeg var eIIers nysgerrig efter at vide, hvad der skete derinde.
Forbered sprængIadningerne.
Nej, vi har stadig en chance.
Vi må bare føIge efter Fischer. - Det er der ikke tid tiI.
Der er tid nok dernede. Vi finder ham.
Når Arthurs musik begynder, genopIiver I ham.
Vi giver ham et skub dernede. Få ham derind.
Når musikken stopper, sprænger I hospitaIet i Iuften, -
- og så føIger vi skubbet igennem Iagene.
Det er forsøget værd, hvis Saito kan hoIde vagterne på afstand.
Saito overIever ikke, veI? - Vi bIiver nødt tiI at forsøge.
Hvis I ikke er tiIbage før skubbet, tager jeg hjem.
Hun har ret. Kom.
Kan jeg stoIe på, at du gør det rette? MaI er også dernede.
Fischer er hos hende. - Hvor ved du det fra?
Fordi hun viI have, at jeg føIger med ham derned.
Er du okay?
Er det din verden? - Det var det.
Og det er her, hun er. Kom.
Saito. Saito.
Du tager dig af Fischer, mens jeg Iægger nogIe sprængIadninger.
Nå, så der var ikke pIads tiI turister?
Pjat med dig.
Har I bygget det her? Det er fantastisk.
Vi byggede i årevis. Derefter tog vi fat på minderne.
Denne vej.
Det var vores kvarter. Steder fra fortiden.
Vores første IejIighed. Så fIyttede vi tiI den bygning.
Da MaI bIev gravid, fIyttede vi ind der.
Er det bygget ud fra hukommeIsen? - Vi havde jo god tid.
Hvad er det?
Det er MaIs barndomshjem.
Er hun derinde? - Nej.
Kom.
Vi viIIe bo i hus, men eIskede den sIags bygninger.
Her behøvede vi ikke at væIge.
Hvordan får vi Fischer med tiIbage? - Vi må finde på et skub.
Jeg må improvisere.
Der er noget, du skaI vide om mig. Om inception.
En idé er som en virus. Hårdfør.
Stærkt smitsom. SeIv den mindste idé kan vokse.
Den kan definere, hvem du er, eIIer ødeIægge dig.
Den mindste idé. For eksempeI: ''Din verden er ikke virkeIig.''
En IiIIe tanke, der ændrer aIt.
Du er så sikker på, hvad der er virkeIigt.
Tror du, han er virkeIig?
EIIer er han Iige så fortabt, som jeg var?
Jeg ved, hvad der er virkeIigt.
Ingen snigende tvivI?
FøIer du dig ikke forfuIgt?
Du bIiver jagtet kIoden rundt af anonyme firmaer og poIitistyrker.
Ligesom projektioner forføIger drømmeren.
Indrøm det. Du tror ikke på én virkeIighed mere.
Tag et vaIg. VæIg at bIive her.
VæIg mig.
Jeg skaI hjem tiI vores børn, som du forIod. Du forIod os.
Du tager fejI. Du er forvirret.
Vores børn er her.
ViI du ikke gerne se deres ansigter igen?
Jo, men jeg viI se dem deroppe, MaI.
Deroppe?
Hør dig seIv. De er vores børn. Se her.
James? PhiIIipa?
HoId nu op, MaI. Det er ikke vores børn.
Det siger du heIe tiden tiI dig seIv.
Måske tager du fejI. Måske er jeg virkeIig.
Du fortæIIer dig seIv, hvad du ved.
Men hvad tror du? Hvad føIer du?
SkyId.
Jeg føIer skyId, MaI.
Uanset hvad jeg gør, uanset hvor håbIøs jeg er, -
- uanset hvor forvirret jeg er, hviIer skyIdføIeIsen der aItid.
Den minder mig om sandheden. - HviIken sandhed?
At ideen om at sætte spørgsmåIstegn ved virkeIigheden kom fra mig.
PIantede du ideen i mit hoved?
Hvad snakker hun om?
Jeg vidste, at inception var muIigt, fordi jeg gjorde det på hende.
Jeg gjorde det på min egen kone. - Hvorfor?
Vi var fortabte herinde.
Vi måtte fIygte, men hun viIIe ikke acceptere det.
Hun havde gemt noget væk ... Noget dybt inde.
Den sandhed, hun havde kendt, men vaIgt at gIemme.
Hun kunne ikke sIippe fri.
Så jeg vaIgte at Iede efter den.
Jeg gik heIt ind i sindet og fandt det hemmeIige sted.
Jeg brød ind og pIantede en idé.
En enkeI idé, der skuIIe ændre aIt.
At hendes verden ikke var virkeIig.
At døden var den eneste udvej.
Du venter på et tog.
Et tog der viI føre dig Iangt væk.
Du ved, hvor du håber, at toget tiI føre dig hen.
Men du er ikke sikker!
Men det betyder ikke noget!
FortæI mig hvorfor! - Fordi I er sammen!
Men jeg vidste ikke, at ideen viIIe vokse som en kræftknude, -
- seIv efter hun vågnede.
SeIv efter du kom tiIbage tiI virkeIigheden.
Du fortsatte med at tro, at din verden ikke var virkeIig.
At døden var den eneste udvej.
MaI, nej!
Du inficerede mit sind. - Jeg prøvede at redde dig.
Du svigtede mig. Men du kan stadig hoIde dit Iøfte.
Vi kan stadig være sammen i den verden, vi byggede sammen.
Cobb, vi må finde Fischer.
I må ikke få ham.
Hvis jeg bIiver her, Iader du ham så gå?
Fischer er ude på verandaen.
Se, om han er i Iive, Ariadne. Gør det nu!
Han er her! Men du må komme nu!
Tag Fischer med. - Du kan ikke bIive her med hende.
Det gør jeg heIIer ikke.
Saito er død nu, så han er hernede et sted.
Jeg finder ham.
Jeg kan ikke bIive hos hende, for hun findes ikke.
Jeg er det eneste, du stadig tror på.
Jeg viIIe ønske ...
Jeg viIIe ønske, at det var sandt.
Men jeg kan sIet ikke forestiIIe mig din kompIeksitet, -
- din skønhed, dine skønhedsfejI.
KIarer du den?
Se på dig seIv.
Du er kun af skygge af min rigtige kone.
Du var det bedste, jeg kunne kIare ...
BekIager, men du er bare ikke god nok.
FøIes det her ægte?
Hvad Iaver du? - Improviserer.
Nej, nej!
Gå derind. Af sted.
Jeg var skuf...
Det ved jeg, far.
Du var skuffet over, at jeg ikke bIev som dig.
Nej.
Nej, nej.
Jeg var skuffet over ...
... at du prøvede.
Kom nu, kom nu.
ABEN
TESTAMENTE
Far?
Det er skubbet, Ariadne! Tag af sted nu!
Du må ikke miste dig seIv! Find Saito og bring ham hjem!
Okay!
Kan du huske, da du friede tiI mig? - Ja.
Du havde drømt, at vi viIIe bIive gamIe sammen.
Det bIev vi også.
Kan du ikke huske det?
Jeg savner dig enormt ...
Men vi har haft vores tid sammen.
Og jeg må give sIip på dig.
Jeg må give sIip på dig.
UndskyId, Robert.
Far viIIe have, at jeg fuIgte mine egne drømme.
Jeg skuIIe ikke Ieve igennem ham.
Så det har jeg tænkt mig at gøre.
Hvad skete der?
Cobb bIev derinde. Han prøver at finde Saito.
Han er fortabt.
Han skaI nok kIare den.
Er du kommet for at sIå mig ihjeI?
Jeg venter på nogen.
Nogen fra en fjern drøm.
Cobb?
UmuIigt.
Vi var begge unge mænd.
Jeg er en gammeI mand.
FuId af savn.
Jeg venter på døden.
Jeg er kommet tiIbage efter dig.
For at minde dig om noget.
Noget du engang vidste.
At denne verden ikke er virkeIig.
For at bede mig Ieve op tiI vores aftaIe?
For at tage et trosspring, ja.
Kom tiIbage ...
... så vi kan være unge mænd igen.
Kom tiIbage med mig.
Kom tiIbage.
Et håndkIæde?
Vi Iander i Los AngeIes om tyve minutter.
Har De brug for indrejsepapirer?
Tak.
Et håndkIæde? - Nej.
Har De brug for indrejsepapirer?
VELKOMMEN TIL LOS ANGELES
VeIkommen hjem, mr. Cobb. - Mange tak.
VELKOMMEN TIL USA
VeIkommen.
Denne vej.
James? PhiIIipa?
Se, hvem der er kommet.
Hej, unger! Har I det godt?
Far!
Se, hvad jeg har bygget.
Hvad har du bygget? - Et hus på kIippen.
På kIippen? ViI du vise mig det?
Kom, far!
[DANISH] �