БЕЗСЛАВНИТЕ КОПЕЛДАЦИ
Участват: Бо Свенсон
Питър Хутън
Фред Уилямсън
Майкъл Перголани
Джаки Бейзхарт
Мишел Константин и други
Музика Франческо де Маси
Оператор Джовани Бергамини
Режисьор Енцо Г. Кастелари
ФРАНЦИЯ 1944 г.
Бероу, прекрати разговорите!
О'Хара? Гонзалес? - Да. Тука.
Еспозито? Джонсън? - Тук.
Макинли? Слобовски? - Йо.
Още четирима затворници липсват. Проверете какво става там.
Хайде вътре. По-бързо!
Хайде, по-живо.
Давам им на ония още 5 минути. А, май двама от тях вече са тук.
За какво са тия? - Ей, какво ще правят с нас?
Първият е дезертьор. Вторият, черният е убиец.
Не се притеснявай, малкият. Просто стой до мен.
Сержант Абрамс, явете се в щаба на ротата.
Специалните подразделения да дойдат в 3-а рота в 19 ч.
Кучи синове. Докато воюваме, тия затворници си лежат в лагера.
Само плюскат по три пъти дневно. - Но рискуват да ги разстрелят.
Какво говориш? Военният съд вече ги е осъдил.
Като обжалват, войната ще е свършила и ще излязат сухи от водата.
Как се чувстваш сега, страхливецо? - Не обръщай внимание на това копеле.
Кого наричаш "копеле" бре?
Случайно убих сержанта си, много приличаше на теб.
Искаш ли и теб? Не могат да ме убият два пъти.
Какво се мотаете? Хайде!
Натуткахте ли се най-накрая?
Кенфийлд?
Фред Кенфийлд.
Качвай се в камиона, Кенфийлд. Хейнс? - Тук.
Влизай вътре, Хейнс. Вдигай си задника.
Ей, Тони! Още ли приемаш залози?
Един от ротата каза, че приемаш залози за екзекуцията си.
Три пъти ми провървя. И сега цъфтя като роза.
Залог 3:1. Ето ти 20 кинта. Значи ще ми дадеш 60, нали?
Ако ме разстрелят - да. А сега ми трябват пари в брой.
Тони, колко ти дадоха тоя път? - Доживот. Убийство.
Извинявай, ама е твърде късно.
Влизай в камиона, копелдако.
Какво носиш? - Лични вещи.
Претърсете го.
И по-бързо. Мотаем се тук почти цял ден.
Я да ти видя зъбите. Лични вещи казваш...
Какво друго носиш?
За какво си тук? Изпразвай джобовете! - Сержант?
Сър? Всички затворници са тук. Можем да тръгваме, лейтенант.
Ситуацията малко се промени, сержант. Има още един затворник.
Но го няма в списъка, сър. - Точно така. Той е офицер.
Офицер? И ще бъде с тия?
Такава е заповедта. - Да идем да го вземем.
Офицерите би трябвало да имат привилегии. Кой е той, сър?
Лейтенант Роберт Егер, ВВС на САЩ. Един от най-добрите ни изтребители.
Самоволно няколко пъти летял до Лондон да види гаджето си.
Първия път бил предупреден, после бил спрян от полети,
а след третия ще го изправят пред трибунала.
Лейтенант Егер. - К'во?
Оттук, сър.
Вие сте свободни.
Разтоварвайте по-бързо и чупката. Да тръгваме, по-бързо!
Върви там, Фленеган!
Размърдай се, Хикерсън!
Тръгваме.
Пали. Хенсън, дръпни камиона.
Тука ли? - Да.
Качвайте се, тръгваме.
Затворете капака.
Тръгваме!
Сержант, колко е часът?
Бързате за затвора ли? Така. Кой ми гепи часовника?
Давам ви 30 секунди да го намерите. Така че не се мотайте.
Ще получа ли награда, сержант?
Кучи сине!
Какво става?
Гумата се спука, сержант. - Ама че мизерия. Просто страхотно!
Вие двамата! Слизайте да смените гумата!
Ти и ти! Слизайте веднага!
По-бързо!
Какво чакаш, Кенфийлд? - Сам я сменяйте. Аз съм в почивка.
Почивката свърши.
Ясно?
Отивай да сменяш гумата.
Какво правиш там, Хейнс? - Пикая, сержант.
Щом ти се пикае, пикай в гащите. На работа!
Едва стискам. - По-добре се изпикай в неговите гащи.
Наоколо е пълно с шваби. Отваряйте си очите.
Нещо да кажете, лейтенант? Тук аз командвам.
Ако имате възражения, дайте ги в писмен вид.
По дяволите, не мога да я отвия. - Какво се мотаете?
Сменяйте по-бързо, че тук сме идеална мишена за швабите.
Колко ти е дълга службата?
Проверете дали е добре затегнато.
Потегляме! Качвай се в джипа.
Всички залегнете!
Прикрийте се!
Стой, по дяволите! Връщай се в камиона!
Дай ми го!
Идва отново.
Спри! Ще стрелям.
Стойте на местата си, кучи синове!
Ще застрелям всеки, който си подаде носа от камиона!
Стой!
Имам заповед да ви докарам живи или умрели.
Спрете го, ще избяга!
Хвърлете оръжието. Казах - хвърлете оръжието!
Май дъждът спря.
Напред, ходом марш!
Продължавайте!
Леви, десни!
Ариведерчи! Гледай как бягат... - Да вървим.
Ник, ние тръгваме с джипа. - Добре.
Сега имаме транспорт и оръжие. - Ей, идвате ли?
Да не кажете после нещо... - Ей, лейтенантът тръгва. Ела!
Премислихте ли? - Тръгваме с лейтенанта.
По дяволите! Чакайте!
Лейтенант, почакайте!
Като старши по звание, вие командвате. Сега накъде?
Мисля към Швейцария. Тя е неутрална и до границата са само 90 км.
Харесва ми. В банките им има мучо кинти.
Как мога да оправя тоя скапан двигател без инструменти?
Имаш всичко необходимо. Ръцете ти са като гаечни ключове.
Аз имам някакви инструменти. Проблемите ви са решени.
А да имаш гайка М12 и изолирбанд? - Моля.
Да не повярваш!
Ти си просто вълшебник. - Прав си.
Има ли нещо на света, което да нямаш? - Мацки. Но имам техни снимки.
Огън!
Всички вън, бързо!
Бегом, бегом! Напред! - Майко мила, пак дъжд.
Ставай! Бързо! Да се махаме!
Нищо не чувам! От тия бомби ми се тръснаха тъпанчетата.
Защо все на нас?! Не издържам повече!
Хайде, да вървим.
Да вървим, Ник! - Идвам.
По-бързо! - Благодаря.
Ник! - Тук съм, лейтенант!
Изглежда пусто.
Какво ще правим?
Сега ще разберем. Смятам да огледам отблизо.
Да заложим? Залагам 10 долара, че вътре има шваби.
Приемам.
Е, скъпа, ето ни и нас.
Насам!
Поканени сте. Заповядайте на най-якия купон!
Спечелих. Давай парите.
Каква готина пачка...
Само я пипни и ще останеш и без това, което получи.
Добре, да си починем. Ник, провери за нещо за хапване.
Късмет е, че няма шваби. - Отивам да поговоря с готвача.
Така съм гладен, че не мога да стоя. - Леле, вижте само.
Бонго Бонго е гладен. Всички сме застрашени.
Когато неговите предци поканвали приятели на обяд,
те правили каквото казвали.
Ей, Бонго...
Бонго, Бърл тук е най-подходящ.
Отлично меко месце със сланинка...
Не се закачай.
Когато бях в Чикаго и работех в Банион при Големия Майк,
чернилки като теб лъскаха обувки.
Негърките обаче... - Май ти казах да млъкнеш!
Само ме пипни и ще те накълцам на парчета.
Бих предпочел всичко да се размине без расистки простотии.
Господа, обядът е готов.
Ох, консерви ли... - Добре че ги има. Яж и не мисли.
Лейтенант.
Благодаря, Ник. - Няма за какво.
И накрая си ти.
Един долар.
Пиши го на сметката.
Добре. Но 10% лихва за всеки просрочен ден.
Благодаря, лейтенант. Не мислех да го наранявам.
Просто винаги се намират идиоти, които да ме провокират.
И какво правиш в тия случаи? - Просто ги игнорирам.
Ей, Ник...
Имаш ли сол?
Това да е сол?!
Черен пипер? - О, не. Благодаря.
Именно затова и хората започват войните.
Хората просто не знаят как да живеят заедно.
Слушай, Тони...
Ти наистина ли знаеш Големия Майк? - Бях му дясната ръка.
Гледам си добър в изкарването на кинти, а?
Война не променя хората. Ако си умен човек,
то винаги ще намериш глупак. Особено през война.
Лейтенант, колко има още до границата? - Около 45 км.
Виж картата. Това е Швейцария, а ние сме ето тук.
Можем да минем по два пътя. Да видим...
Мисля, че ако се доберем до Елсендорф, работата е почти свършена.
Сам ли си? - Да. Бивш затворник съм.
Избягах. - И какво?
Не съм въоръжен.
Как се казваш? - Редник Адолф Сакс.
Личен номер 1040.
Какви ги плещи тоя? - Каза си името и личния номер.
И че е бил в затвора, избягал е и не е въоръжен.
Иди натам.
Добре. Не бързай.
Знаех си, че тук трябва да има шваби. По дяволите, струваше ми 10 долара.
Извинявай, но ти е време да си ходиш. - На твое място не бих го правил.
Какво мислиш да правиш с него? - Нищо.
Може да ни преведе до швейцарската граница.
Кой е най-безопасният път дотам? - Всички околни села са пълни с немци.
Най-безопасният, но и най-дълъг, е през гората.
Той казва, че най-сигурният път е през гората. Струва си да опитаме.
Внимавай, Картофел. При издънка първият куршум е за теб.
Тук е доста шумно, нали? - Така изглежда.
Тия са навсякъде. Няма да преминем, без да получим куршум.
Имаме два изхода. Или да ни гръмнат нашите, или швабите.
Първа група, напред!
Бързо!
Пазете се от неизбухнали гранати!
Искам вкъщи. - Какво?
Искам вкъщи. - Добре, Бърл.
Всички да се укрепят, бързо!
Когато започне стрелбата, ще ти пусна куршум.
Смей се, кучи сине! Не разбираш ли от майтап?
Ще бъде грешка сега да ме убиете.
Мога само да съм ви от полза.
Я, той говори английски!
Прикрийте се! По-живо!
Вдясно!
Готови за бой!
Да им помогнем? - И тук ми е идеално.
Извинявай.
Наистина ли го искаш? - Да.
Не се престаравай.
Страх ме е. - Бърл...
Сега по-добре ли се чувстваш? Обещавам ти да преживееш войната.
Чатна ли? Не чувам!
Тъй вярно. Благодаря ви.
Дойде ми до гуша от проклетата война. Изгубихме всичко, а сега...
Стига! Не ми дреме за биографията ти! - Горе ръцете!
Има ли друг път? - Не.
Този говори нелошо английски. - Вярно? Отлично. Да изчезваме оттук.
Лейтенант, мога да ви изведа до другия край на гората. Право към границата.
По дяволите, май ще напълня гащите.
Завържи си пишката на възел. - Не е смешно, Ник.
Като ме е страх и ми се припикава. - Добре, давай.
Ще ни представиш за пленници, Адолф. - Добре.
Оставете оръжията.
Чао, скъпа.
Стой!
Ти! При мен!
Какви са тия американци? - 4 войници и офицер.
От къде идвате? - От района на Сен Мишел.
Атакувахме отряда им. Тези са единствените оцелели.
Къде ги водите? - В щаба за разпит.
Нова заповед. Никакви пленници! - Не сме получавали такива заповеди.
Майната му на Вермахта.
Това не са войници, а жалки страхливци!
Какво носиш?
Проблеми.
Лейтенант! - Аз, капитане!
Разстреляйте тия хора! - Вие след мен.
Трябва да ви напомня, че тези хора не са пленници на Вермахта, а на СС.
По дяволите и СС! Защо сте въоръжен с американски автомат?
Разстреляйте предателя с останалите! Колоната напред!
Изпълнете заповедта. После идвайте след нас.
Ник?
Тук съм, лейтенант.
Е, да опитаме на вкус техния щрудел вместо нашия ябълков пай.
Май летците ще се включат в боя.
Ей, това са нашите!
Дай, дай, дай...
Да се махаме.
Здравей, скъпа! Домъчня ли ти за мен?
Погледни само. - Май авиацията добре е поработила.
Да. Да идем да проверим за изправен камион.
Абсурд някакъв.
Защо продължаваме тази безсмислена война?
Защо не го казахте, като нахлухте в Полша?
Можеш ли да преправиш 48 на 6?
Нищо по-лесно. Подправих документ още на 14 г.
Лейтенант, тук има цял арсенал. - Да, така е.
Така, виж. Ние сме тук. - Дайте да видя.
Трябва да опитам друг. По дяволите!
Бърл, опитай този тук! - Разбита му е ходовата част.
Бърл, този изглежда практически нов.
Момчета! Само чуйте как работи!
Май малкият намери камион в движение, а?
Там има камион с униформа и оръжие. - Приличаш на абсолютен немец.
Ник, Тони и Бърл! Преоблечете се в немска униформа и да тръгваме.
Лейтенант, къде научихте немския? Говорите по-добре даже от Адолф.
Частният ми учител беше немец.
Откъде сте? - От Минеаполис.
Частен учител... Баща ви сигурно е бил богат.
Изобщо не.
Лейтенант, имам отлична идея. В Минеаполис знам игрално заведение.
С 200-300 хиляди такъв умен като вас лесно ще спечели.
Не съм толкова умен, колкото ти се струва.
Документите ви.
Леле, как съм уморен, друже. А ти? Как я карате?
Тук е прекрасно.
Да... Щеше да е по-прекрасно, ако сега бяхме в Швейцария.
Ей, Ник! Хвана ли нещо?
Тони! - Какво има?
Момичета!
Какво стана? - Жени.
Истински жени. Гърди, дупета - всичко си имат.
Да не повярваш, Бърл? - Почти бях забравил как изглеждат.
Ама са немкини! - А според теб ние сега какви сме?
Абсолютно си прав.
Ей, пичове!
Американци!
Дявол да те вземе, Кенфийлд.
10 прекрасни жени.
Какво стана? - Зад дърветата има 10 голи немкини.
И стреляха по нас.
Какво е станало? - Казват, че долу имало 10 голи жени.
Имаме си компания.
Седмина. - Седем гноми.
Теб търсят, Снежинко. - Да. И май са въоръжени.
Не стреляйте. Ще ида да разбера какво им трябва.
И какво мислиш? Очевидно е, че търсят нас.
Ако наистина претърсваха, щяха да са много повече.
И понеже не са глупави, ще те попитат какво правиш тук.
Ще им кажа, че ми е свършил бензина и съм закъсал.
А ако не ти повярват?
Тогава ще се предам.
Омръзна ми от убити немци. - Не вярвайте на тоя, лейтенант.
Добре, Адолф.
Върви.
Май нататък ще продължим пеша.
Американци!
Това е моята мацка.
Добре ли си, Бърл? - Бил съм и по-добре.
Нищо сериозно. Като ухапване от комар.
Казвах ви, лейтенант. Никога не вярвайте на шваба.
Само драскотина.
Ще се изпапкам жива.
Това ми е гаджето.
Не съм ревнив.
Стой! Не мърдай!
Ние сме американци. Говорите ли английски?
Американос.
Кажи им, Кенфийлд. На теб ще повярват. - Джеси Оуенс, Луис Армстронг.
Знаем, че не сте немци. - Слава богу.
Но първо трябва да поговорим.
Кой от вас е лейтенант Сайкс? - Той.
Аз съм Вероник. - Лейтенант Сайкс, сър.
Имате ли нещо за мен? - Да, сър.
Виж, Вероник.
Да, това ни трябва.
Вече мислехме, че няма да ви открием. Чакахме ви цяла нощ.
Чухме шума от самолета, но вие май не сте видели сигналните ни огньове.
Така е, сър. Приземихме се по-надолу по реката.
Вие ли стреляхте сутринта? - Да, един от хората ни беше ранен.
Другите как са?
Останалите... Това са всички оцелели.
Операцията е доста рискована дори за седем души.
А за петима ще е още по-трудно. Но полк. Бъкнър ще вземе решение.
Тъй вярно. Полковникът знае какво да прави.
Ще вървим ли? - Да, сър.
Вие и хората ви се настанете ей там. Рене, заведи ги.
Тони, вървете с него. - А вие останете тук.
На вас трябва да се окаже помощ. Лазаретът е там.
Имате ли добър доктор? - Изобщо нямаме, само мед. сестра.
Никол, водя един американец. Погрижи се за него.
Марсел и Роберт, погрижете се американците да имат необходимото!
Американец ли сте? - Да.
Седнете.
Говориш ли английски? - Малко.
Много си млада.
Няма значение, когато се сражаваш за това, в което вярваш.
Да, така е.
Ти също си доста млад, но участваш в такава опасна задача.
Е... - Сигурно си много смел.
Мисля, че французите ни смятат за онези шваби, които застреляхме.
Били са американци.
Затова Адолф се развика "американци".
Излиза, че сме убили своите... Боже.
Откъде да знаем какви са?! Не са първите, убити по грешка.
А каквото сте замислили вие, американците, си е чисто безумие.
Предполагам, че хората ви в Лондон знаят какво правят.
Да, прав сте.
Но ние поне трябва да опитаме. - Прав сте.
Извинявайте, лейтенант...
Една мисъл непрекъснато ме тормози. - Каква?
Как така стана, че един от вашите е чернокож?
Просто такъв се е родил. Но полк. Бъкнър го избра за мисията.
Къде изчезна, Бърл? - Превързваха ми ръката.
И ти отне цял ден, а? - Ако бяхте видели Никол,
веднага щяхте да разберете. - И коя е тая Никол?
Тя е... медицинска сестра.
И момчето се влюби!
Как изглежда?
Не се надявай на дълга връзка. Ще тръгнем възможно най-бързо.
Това място започва да ми харесва. - Момичето явно си го бива.
Няма ли да се запознае с нас? - Тони, остави момчето.
Защо? Виждал ли си я, Бонго?
Слушай, Бърл. Виждам, че си влюбен. А какво ще кажеш да я споделиш малко?
Дявол да те вземе, Тони!
Извинявай, Бърл. Забравих.
Не трябва да се бием, всички сме в една лодка.
Трябва да си помагаме взаимно.
Много се радвам да видя, че тренирате, момчета.
Трябва да сте във форма преди атаката. - Говориш за онези, които убихме ли?
Това няма общо с нас. Върви по дяволите с тренировките си!
Трябва да изчакаме полк. Бъкнър. И да успеем да се договорим с него.
Нямам намерение да се крия през остатъка от живота си.
А ти?
Дойде време да повоюваме. Уморих се да ви дундуркам.
Ти си як като бик.
Може да продължим нашия спор в Швейцария...
Може...
Гледай. Искаш ли да купиш? - Часовник?
Момент... Говориш английски? - Да.
Разбира се... Кучи син.
Шибан копелдак.
Никол, донеси всичко необходимо за превръзка!
Почти нищо не ни остана, само малко бинтове.
Помощ!
Какво има? - Апендиксът ми.
Ти си по-добра от Бети Грейбъл. - А коя е тази?
Сестра ми.
И как е апендиксът ти?
Имаш вълшебни ръце.
Правиш ме на глупачка. - Така е.
През война е толкова лесно да се влюбиш.
Когато поведа хората си в бой...
аз ще вървя отпред...
и може да ме убият... още утре.
Вярно е.
Да...
Не трябва да си тук. Би трябвало да бъдеш у дома, при своите.
Дом... Нямам дом.
Моят дом е разрушен, а родители - мъртви, както и много други.
Такава красавица трябва да се пази. - Но трябва да се борим!
Ако преживеем войната, бих искал да се оженим
и да живеем в голяма къща с много деца.
Много отдавна не съм мислила за такива неща.
Продължавай.
Децата ни ще приличат на теб. Ще имам същите красиви коси,
очи, устни...
Никол, теб чакаме. - Идвам!
Трябва да вървя за срещата с Бъкнър. - Пак ще се видим.
Трябва да тръгвам.
Довиждане.
Запалете светлините!
Бързо! Побързайте!
Готов.
Скачай!
Съберете парашута. Загасете огньовете.
Насам, полковник.
Всичко наред ли е? - Отново съм тук.
Радвам се. Аз съм Вероник. - Най-накрая да се срещнем.
Там е лейтенант Сайкс.
Здрасти, Джим!
Полковник.
Но този човек... - Полковник Бъкнър!
Може ли да поговорим насаме? - Да, интересно ми е какво ще кажете.
Така стана всичко. - Знаете ли какво сте направили?
Хората бяха специално обучени! - Но бяха облечени в немска униформа.
И имате наглостта в тяхна замяна да ми предлагате шайка дезертьори,
убийци и крадци.
Няма що! Даже не заслужавате да ви нарекат "войници".
Няма намерение да поверявам мисията на такива като вас.
Брат ми е машинист на влак. Той ме научи да управлявам локомотив.
Полковник, гарантирам ви, че ще се справим.
Аз говоря свободно немски, а момчетата имат боен опит.
Откачил сте, Егер. Няма да ви дам повод за бъдещ шантаж.
Единственото, което ви обещавам, е да ви изправят до стената! Без съд!
Но има проблем, полковник.
Обещал съм на хората да ги заведа до Швейцария. И ще го направя.
А какво смятате да правите с мен? - По-късно ще ви кажа.
Ей, там долу. По-живо! - Видя ли това, Пиер?
Какво мислят да правят американците?
Полковник! Полковник!
Вероник ви търсеше. Какво да му предам?
Отиваме на разузнаване. - Разбрах, благодаря.
До скоро. - Успех.
Складирайте всичко тук, и по-бързо!
Полковник, залагам 3:1, че съюзниците ще са в Берлин след 3 месеца.
Твърде сме далече. Може да заложиш кога Патън ще премине Рейн.
Прилича на команден пункт на СС.
Каквото и да решим, трябва да проникнем вътре и да вземем камион.
Да идем и просто да ги помолим ли? - Да, нещо такова.
Стой до мен, малкият.
Имаме двама пленени американци. Какво да правим с тях?
Трябва ми нов камион. - Имате ли разрешение?
Няма значение, лейтенант! Що за щуротии стават тук?!
Щяхме да ги караме на разпит, но унищожиха камиона ни.
Вървяхме пеш два дни и сме капнали. - Стой!
Дойде ни до гуша... - Старши лейтенант! Елате насам!
Хайл Хитлер! - Хайл Хитлер!
Какво става тук? - Нищо особено, оберщурмбанфюрер.
Имам двама пленени американци и ми трябва камион, веднага.
Ще получите нова кола, но пленниците остават тук.
Тихо! Отведете пленените в кабинета ми.
Тръгвай.
Я по-леко бре! Лично познавам Джо Луис.
Ей, измъкнете ме оттук! Още ще ви трябвам.
Помниш ли Робин Худ и Мериън? Номера му с въжето?
Това е камионът ви.
Бас, ела тук!
Полковник Чарлз Бакнър. Четвърта парашутна бригада.
Чарлз Томас Бъкнър, полковник, № 0628324.
Редник Фред Кенфилд.
Кенфийлд, № 873...
...5... 216.
Къде е разположена частта ви?
Е?
Чарлз Томас Бъкнър, полковник, № 0628324.
Бъкнър...
Или Букнер?
Имате немски корени?
Защо тогава воювате на страната на тия отрепки?
Защо не отговаряте? Аз ще ви кажа.
Защото сте копелдак.
Всички американци са диваци.
Черни, евреи, поляци...
италианци, ирландци...
Всички възможни раси! А жените ви са курви!
Всички сте като деца.
Кока-кола, Холивуд...
... дъвка.
Тъпи страхливи копелдаци!
Да оставят оръжието на пода. - Не стреляйте!
Хвърлете оръжието си под масата. Бързо!
Невероятно, всички тия вехтории работят.
Как е, полковник? - Чудесно.
Тони, всичко ли е готово? - Хвърли въжето на Бърл.
Гледай да не увиснеш на него.
Хайл Хитлер!
Май много шум заради един камион. - Ако знаеш какво каза фрицът за теб.
Ти какво му каза? - О, не...
Какво каза за мен?
Ти тръгваш първи! - Слушам!
Това е схемата на влаковата композиция.
Това е главната ни цел.
Подвижна лаборатория, в която е бойна глава на новата ракета ФАУ-2.
Целта на мисията е да вземем жироскопа от системата за насочване.
Хората ми тренираха няколко седмици с макет на вагона като този.
Влакът ще мине по този маршрут.
В Буйе ще качат двама ракетни специалисти, дошли с кола.
Егер и аз ще бъдем тези "експерти", французите имат грижа за истинските.
Когато влакът стигне тук, Бърл, Тони и партизаните
ще взривят този мост.
Взривът ще принуди влака да се върне и да продължи по това разклонение.
След взрива, използвайки суматохата, Тони и Бърл се качват на влака.
При маневрите Тони трябва да откачи бронирания вагон от влака.
Вероник и хората му атакуват гара По Масон
отклоняват влака към американските позиции.
Кенфийлд ще бъде при партизаните. Американците са на 18 км от По Масон.
Е, какво толкова?! Просто трябва да се отвлече един влак.
Въпроси?
Не разбрах каква е моята роля в операцията, полковник.
Трябва да подправиш много документи. После да ни закараш до влака.
Щом видиш, че се качваме на влака, ще съобщиш на групата при моста.
Ако не получат съобщението ти, взривяват и моста, и влака.
Други въпроси? - Кога започваме?
Влакът ще пристигне в Буйе утре в 13.00. Един час преди това...
партизани ще заловят колата с двамата немски специалисти по ракетна техника.
Махни каруцата! Бързо!
Разбойници! - Слизай от колата!
Така. Марш оттук.
Никол!
Тони, какво правиш тук? Трябваше да си при моста.
Помни какво ти казах. Пази се.
И ти също.
Документите, моля.
Всичко е наред. Пуснете ги.
Нищо не бива да се случи. Всяка грешка може да бъде фатална.
И аз бях там. Чудесно си прекарах.
Стискай палци.
Документите, моля.
Всичко е наред. Може да се качите във влака.
Благодаря. Господин майор.
Генерал Тик, офицери Ритер и Шафер.
Влакът тръгва след две минути. Ако обичате, седнете.
Господин генерал, предпочитаме веднага да започнем работа.
Извинете, майоре, но на никого не се разрешава да влиза в лабораторията
при престой на влака. - Разбира се! Моля за извинение!
Ало?
Тъй вярно!
Влакът тръгна. Какво? Да.
Ало?
Засега нищо. - Продължавай опитите.
Нещо е станало в Буйе.
Ще изчакаме влакът да мине по моста и ще го взривим.
Генерале, тръгнахме. Сега можем да пристъпим към работа, нали?
Разбира се. Но първо ще ви помоля да ми предадете личното си оръжие.
Просто формалност. - Да, разбира се, господин генерал.
Майор Шафер? Майор Ритер?
Аз съм полковник Хаузер. Полковник Бренер е в тъмната стая.
Скоро той ще бъде тук да ви приветства. Разполагайте се.
Той вече ни разказа как е работил с вас над ФАУ-1.
По дяволите!
Стой!
Дявол да те вземе!
Тук са всички данни. Всичко необходимо е тук.
Не скучайте. Моля за извинение. - Благодарим.
Виждаш ли зелената линия? Това е жица към устройството за самоунищожение.
Това устройство вдига всичко във въздуха след 15 секунди.
Стой!
Господин полковник, бих искал да поздравя полковник Бренер.
Да, добре.
Полковник Бренер, майор Шафер би искал да ви поздрави.
Шафер? - Да, полковник.
Радвам се да ви видя пак, Шафер. Извинете ме за минута.
Какво му стана?
Влакът идва.
Ник!
Егер и Бъкнър са във влака.
Взривявайте моста... по-бързо.
Какво препускане...
Взривявай! - Как се прави?
Спри влака!
Стоп! Напред повече не може!
Вървете към прозорците. Готови за стрелба.
Мостът е взривен, напред не може. - Защо спряхме?
Свържете се с щаба!
Трябва на всяка цена да отбраняване вагона с прототипа.
Партизаните са още наблизо.
Има още един път, но не е обезопасен. А тук наблизо са американците.
Заповядайте на машиниста да тръгне назад до разклонението.
Господин генерал? - Къде е полковник Бренер?
Той е в тъмната стая. Ще проверя как е той там.
Бързо! Свържете се с По Масон. Господа, погледнете на картата...
По Масон, тук командният вагон. Мост е взривен, тръгваме към вас.
Доложете обстановката. - Пътят е свободен. Всичко е спокойно.
Приемам. Да, всичко е спокойно.
Пътят е свободен.
Искате ли шоколад?
След мен!
Егер, можете да починете...
Как е при вас, полковник?
Стрелката е преместена.
Давай! Напред!
Стой!
Донесете го насам. Сложете го на земята.
Носете ранените насам и съберете всичкото оръжие!
Тия пък откъде идват? - Влакът е пълен с немци. Крийте се!
Отстъпваме! Всички да се прикрият!
Кенфийлд, опитай да спреш влака! Давай!
Какво става? - Никой да не мърда!
Тони.
Бързо! Хвърляйте оръжието!
Пистолетите! По-живо!
С лице към стената.
И за вас се отнася.
Тони... Погрижи се за тях.
Отвори вратата! Ти! Вратата... Точно така.
Време ти е да слизаш. Довиждане.
Какво става? - Няколко офицери паднаха от влака.
Какво се случва?
Господин групенфюрер! - Отворете вратата! Бързо!
Те са в къщата.
Иди при другарите си. Ще се срещнем при влака.
Ей, Бърл!
Успяхме! Бърл?
Как върви, полковник?
Почти свърших.
Боже, активирах механизма за самоунищожение.
Той спря. Какво стана?
Блокирах го с молив.
Полковник, скоро пристигаме на гарата. - Свършвам.
Капан! Ние сме в капан! На гарата е пълно с шваби!
Как си?
Не особено добре.
Ще слезеш ли? - След тебе.
Аз имам малко работа. - Както кажеш.
И без това нямах билет...
Ще се видим в Швейцария!
Вероник предаде, че немците ни чакат на гарата.
Как върви, полковник? - Готов съм, лейтенант.
Измъкнах го.
Да. Ето го.
Интересно. За това ли дойдохме? - Сега трябва да напуснем влака.
Първо трябва да направя нещо. Вие можете да тръгвате.
И внимавайте, полковник. - Том...
Добре, пази се, Том.
Помощ!
Никол!
Тони!
БЕЗСЛАВНИТЕ КОПЕЛДАЦИ
Превод: BEST RIPPER Корекции: Best Slayer