Căpitane... Căpitane!
Cine ești?
CÁDIZ, SPANIA
- Ce-i asta? - Maiestate...
L-am scos dintr-o plasă de pescuit.
- Spune baliverne despre... - Credem că a găsit...
Ponce de Leon.
- A găsit corabia lui Ponce de Leon. - Sau a navigat pe ea!
Ți-am zis, Ponce de Leon a murit acum 200 de ani!
A murit căutând ceva, nu-i așa?
Fântâna Tinereții.
Cât de curând puteți ridica pânzele?
La reflux.
PIRAȚII DIN CARAIBE IV PE APE ȘI MAI TULBURI
Traducerea și adaptarea: felixuca & veverița_bc
LONDRA, ANGLIA
Nu pierdeți execuția piraților, de astăzi!
Păpuși-pirați!
- Hai, tată! Pierdem spânzurarea! - Nu, scumpa mea. Procesul!
Execuția e abia după-amiază.
Haide! Hopa sus!
Mișcă, piratule!
Sau, mai bine zis, "căpitanule de pirați"!
Haide! Sus cu tine!
Ordine!
Liniște!
Îl aducem pe notoriul și infamul pirat, hoț și tâlhar la drumul mare...
...căpitanul Jack Sparrow!
V-am zis că mă cheamă Joshamee Gibbs!
De câte ori...
Prezidând procesul...
...ridicați-vă în fața onorabilului judecător Smith!
Ordine!
- Ce avem noi aici? - Jack?
Tacă-ți gura!
Nu era nevoie! Ce ziceai?
Nu mă cheamă Jack Sparrow, ci Joshamee Gibbs!
- Zău? Aici scrie "Jack Sparrow". - Le-am zis că nu-s Jack Sparrow.
Dar îl arăt bucuros Curții, dacă mă va ajuta.
Ai sfida tribunalul și ai fi ciomăgit din nou, ca o focă!
Prizonierul susține că nu e el Jack Sparrow. Care-i verdictul?
S-a și terminat procesul? Am venit să examinăm probele!
- Care e verdictul? Vinovat? - Înseamnă că-l spânzurăm.
Să atârne-n ștreang!
- Vinovat? - Dar nu e drept!
Gura!
Joshamee Gibbs, te găsesc vinovat de nevinovăția de a fi Jack Sparrow.
Îți schimb sentința...
...în închisoare pe tot restul vieții tale de mizerabil cu favoriți.
Spânzurați-l!
Am decis.
Atârnați-l în ștreang!
Prizonierul să fie transportat în Turnul Londrei!
Mulțam frumos!
Mersi!
Treci înăuntru!
Sus cu tine!
Drăcia dracului! Acum mergem amândoi la închisoare!
Nu te teme. L-am mituit pe vizitiu.
În zece minute ieșim din Londra și ne vor aștepta cai înșeuați.
Vom merge pe coastă și mai rămâne să găsim o corabie.
- Totul face parte din plan, da? - Exact.
Am venit în Londra în zori, să-l salvez pe Gibbs de ștreang.
Cum ești viu, aș zice că misiunea e un succes.
Ce-ai pățit? Credeam că ești ocupat cu alte treburi.
Am stat cu urechile ciulite, căutând Perla Neagră.
Nimeni nu știa unde va mai poposi.
Apoi am auzit că Jack Sparrow e la Londra și caută echipaj.
- Dar nu asta fac. - Eu așa am auzit.
În seara asta faci recrutarea, în crâșma Fata Căpitanului.
Ba nu!
Mi s-a părut ciudat, ce-i drept,
dar n-ai fost niciodată un tip prea previzibil.
Ia spune, mai e un Jack Sparrow care-mi terfelește reputația?
Un impostor!
Într-adevăr... Dar poate e un impostor cu o corabie.
Și caută echipaj.
Întâmplător, și mie îmi trebuie unul.
Și tu, Jack? Am auzit că erai chitit să cauți Fântâna Tinereții.
Ai găsit-o?
Circumstanțele m-au silit să reevaluez discreția și curajul necesare.
- Adică te-ai dat bătut. - Nu.
Sunt la fel de chitit ca la început. Merg până-n pânzele albe!
O să gust apa aia, Gibbs! Ia aminte!
Ce călătorie scurtă!
Totul face parte din plan, da?
Nu.
Tu ești Jack Sparrow.
Băgați și un "căpitan" pe lângă nume.
Am auzit de tine.
Și știi cine sunt eu.
Mi-e cunoscută moaca ta. Te-am mai amenințat vreodată?
Ești în prezența lui George Augustus, duce de Brunswick-Lüneburg,
mare trezorier și prinț elector al Sfântului Imperiu Roman,
rege al Marii Britanii și al Irlandei...
...și al tău.
Nu-l cunosc.
Mi s-a zis c-ai venit la Londra în căutarea unui echipaj pentru nava ta.
Sunt niște zvonuri, total neadevărate.
Atunci ai mințit când mi-ai zis că ești Jack Sparrow.
Sunt chiar el, dar nu caut un echipaj. Ăla e altul.
Altcineva pe nume Jack Sparrow.
N-ați adus neisprăvitul care trebuie!
Găsiți-l pe cel adevărat și scăpați de impostorul ăsta!
Stați așa nițel.
Eu sunt singurul și unicul Jack Sparrow. Și sunt în Londra.
Cauți echipaj pentru a pleca în căutarea Fântânii...
Îi scoate cineva lanțurile alea infernale?
Repejor!
Știm că ai o hartă.
Atunci, hai să-i confiscăm harta și să-l spânzurăm!
Ai o hartă?
- Nu. - Unde e?
Sincer? Am pierdut-o. Destul de recent.
Mi s-a raportat că spaniolii au găsit Fântâna Tinereții.
N-o să-l las pe un monarh spaniol lovit de melancolie,
și catolic pe deasupra, să dobândească viața veșnică!
- Știi drumul către Fântână? - Sigur că da.
- Uitați-vă la mine. - Atunci vei conduce o expediție.
Dacă-mi permiți, Fudulia Ta, îmi vei pune la dispoziție o corabie...
...și un echipaj.
Ba chiar și un căpitan!
Bună ziua, Măria Ta!
Dacă-mi permiteți îndrăzneala, omul ăla de ce nu e în lanțuri?
Trebuie legat imediat!
În inima palatului meu? Nu-i nevoie.
Hector! Mă bucur să văd un tovarăș pirat care prosperă!
Pirat? Nu. Corsar.
Aflat sub autoritatea și protecția Coroanei.
Cum spui tu. Înainte de toate, ce s-a ales de scumpa mea Perlă?
Am pierdut Perla așa cum mi-am pierdut piciorul!
- Ai pierdut Perla? - Da.
Am apărat-o cu toate forțele, dar a fost scufundată.
Dacă s-a scufundat, trebuia să te duci la fund odată cu ea.
Căpitane Barbossa, cu fiecare clipă, spaniolii iau un avans mai mare.
Am încredere că vei reuși, pentru funcția înaltă la care râvnești.
- Trăiesc pentru a vă sluji! - Ești josnic!
Jack... Timpul nostru e demult apus.
Ce-i rău în a-i fi cuiva supus... când acesta e așa sus-pus?
Înțeleg totul...
...cu excepția perucii ăleia.
- A evadat! - Lăsați totul în seama mea, sire!
Gărzi!
Găsiți-l!
E acolo!
Doar atât?
Oprește trăsura!
Foc!
- Ne scapă! - Opriți-l!
Pirat împuțit!
Salutare, Jacky!
Salutare, tată!
Am auzit că strângi un echipaj.
Da, mulți zic asta. Pesemne că-i adevărat.
- Am auzit că te duci spre Fântână. - Ai fost acolo?
Moaca asta arată de parcă aș fi fost la Fântâna Tinereții?
Depinde cum pică lumina.
Fiule, îți vor trebui niște lucruri pentru Ritualul Profan.
- Două pocale. - Pe hartă era doar unul.
Două. Din argint, de pe corabia lui Ponce de Leon.
- Îți vor trebui amândouă. - Pentru ce?
Pentru ritual! Nu fi prost, Jacky!
Află toate detaliile înainte să ridici pânzele.
Mi-ar plăcea să ridic pânzele, dar mi-ar trebui și o corabie.
Cei de acolo au o navă. Chiar acum tocmesc echipajul.
Încă un lucru, Jacky.
Fântâna te va pune la încercare. Ia aminte la ce-ți spun!
Am auzit că recrutați un echipaj.
Da. Jack Sparrow e cel care finanțează expediția.
Ai ceva tupeu să vii aici înțolit așa!
- Ești un impostor? - Ai habar cine sunt eu, matelot?
Băieți, aici e unu' care nu mai știe cum îl cheamă!
Băieți, o să navighez cu Sparrow! Cine-mi face cinste?
M-ai furat! Am venit să mă iau înapoi.
Nu mai face asta!
Un singur om în viață știe mișcarea aia.
Dintotdeauna am vrut să fac asta...
Bună, Angelica!
Bună, Jack!
Ești impresionat?
Aproape te-am ucis o dată sau de două ori.
Mă impresionează această formă sinceră de măgulire.
Dar de ce?
Erai singurul pirat drept care mă puteam da.
Ăsta nu-i un compliment.
Nu te teme, Jack. Te-am iertat cu mult timp în urmă.
Pentru ce? Că te-am părăsit?
Țin minte că eu te-am părăsit pe tine.
Un domn nu-i năruie iluziile unei domnițe.
Câtă vreme marinarii mei își primesc banii,
vor închide ochii la orice ciudățenie.
Însă la una nu voi închide eu ochii.
Mă las imitat doar drept căpitan, nimic mai puțin.
Pentru asta, ai nevoie de o corabie. Dacă nu cumva... am eu una.
Mi-ar prinde bine o corabie.
Am auzit c-ai fost la Fântână.
Se aud cam multe în ultima vreme.
- Fântâna Tinereții. - Dragă Angelica, nu te teme.
Las' că nu te ofilești tu așa curând...
Galant, ca întotdeauna. Nu mi-ai răspuns.
Nu. Cu Fântâna? E o pierdere de vreme.
Doamnă, văd niște indivizi dubioși care nu par mateloți!
Sunt prieteni de-ai tăi?
Se poate să-l fi supărat nițel pe-un cap încoronat.
- Știam eu că nu te-ai schimbat! - Și-ar fi trebuit?
Da.
M-ai trădat! M-ai sedus și m-ai folosit!
Nu știam mai nimic despre bărbați.
Ba te-ai arătat destul de pricepută pentru cineva așa neștiutor.
- Pericolul e aici! - Deschide-o!
Eram gata să depun jurămintele! Și tu...
Ce căutai într-o mănăstire spaniolă?
Din greșeală, am luat-o drept bordel.
- Suntem în dezavantaj! - Vorbește în numele tău!
Eu nu mă dau drept altcineva... ca apoi să nu fac față.
Eu sunt căpitanul Jack Sparrow.
Cum poți să spui că m-am folosit de tine?
- Știi foarte bine cum! - Știu. Dar cum o poți spune?
- Ce este? - Ce?
Cu Fântâna asta...
Ce știi?
N-ai cumva două pocale din argint ale lui Ponce de Leon?
- Nu. - Știam eu!
De ce?
Am auzit povești, zvonuri...
- Știi, desigur, despre ritual. - Da.
Ce e? De ce e nevoie?
De o sirenă, Jack.
S-a făcut o greșeală! Sunt condamnat pe viață, nu la moarte!
- Barbossa! - Mulțumesc, domnilor!
Sper că știi să faci un nod.
Ești crud să silești un om să-și înnoade singur ștreangul.
Dormi așa cum ți-ai așternut.
- Ce ai pățit? - Unde-i Jack Sparrow?
- A evadat. - Nu prea am timp.
HMS Providence ridică ancora în zori.
Dacă nu preferi să atârni în ștreang cu gura plină de muște...
...vorbește acum.
- Ia-mă cu tine, oriunde... - Unde să te iau, Gibbs?
La Fântână? Acolo se duce Jack?
Ai ceva să-mi oferi, Gibbs? Orice?
Atunci, pe legea mea, nu vei mai vedea zorii zilei.
Dă-o încoace.
- Nătărăule! - Am studiat cercurile ale infernale.
Fiecare drum, fiecare destinație sunt în siguranță, aici.
Bine ai revenit în Marina Regală, jupâne Gibbs!
- În picioare, matelot! - Da, domnule!
Ce?
- S-a făcut o greșeală oribilă. - Nu te opri!
N-ar trebui să fiu aici.
Mulți s-au trezit pe mare fără să aibă habar cum au ajuns acolo.
Nu țin minte nici cum s-au angajat și cum și-au băut banii de primă!
Nu înțelegi! Sunt căpitanul Jack Sparrow, originalul, unicul!
Eu sunt Scrum. Încântat de cunoștință. Mergi!
Scrum!
- Ce-i cu sicriul ăla de sticlă? - Crezi că-s ofițer, să știu?
- Unde sunt? - Iertare, căpitane Sparrow.
Nu ți-am urat bun venit pe corabia infamiei,
Răzbunarea Reginei Ana.
Barbă-Neagră!
Ăsta e ciudat rău...
A fost zombificat. Barbă-Neagră l-a făcut zombi.
Toți ofițerii sunt așa. Devin mai ascultători.
Și veșnic arțăgoși.
Haide, freacă!
Suntem pe mare de cel puțin cinci zile.
Îți dai seama doar după mirosul apei?
După mirosul echipajului.
Amărâtul ăla ce-a făcut? Cum fac să n-ajung și eu acolo?
El? E bisericos. O ține pe-a lui cu Doamne-Doamne.
Cum a ajuns pe corabia asta?
Zice că-i misionar.
Am auzit că l-au prins după un atac. Ceilalți de pe vasul lui au murit.
Nu și el.
Secundul l-a salvat, pentru că se are bine cu Dumnezeu.
Femeia și-a pus pielea la bătaie pentru un prizonier.
- Nu vezi prea des așa ceva. - Secundul e o femeie?
Treceți la muncă!
Mențineți cursul!
Ești o harpie nemiloasă, șireată și fără suflet!
- Ți-am zis că am o corabie. - Nu. Barbă-Neagră are o corabie.
Iar eu sunt acum prizonier pe ea.
Avem sorți buni de izbândă, Jack! Fântâna Tinereții!
Asta ți-ai dorit dintotdeauna.
Barbă-Neagră. Edward Teach, spaima piraților...
...și necromant în timpul liber.
- Mă va asculta pe mine. - El nu ascultă de nimeni.
Nici de fiica lui?
Fiica lui... concepută cu cineva?
Pierdută demult, regăsită recent,
care își iubește tăticul drag din tot sufletul.
- A crezut gogoașa asta? - L-am convins.
Cauți Fântâna pentru el sau pentru voi, nu pentru noi doi.
Nu, Jack. Asta-i partea cea mai frumoasă.
El va fi mort.
Presupun că te vei ocupa personal de asta.
Există o profeție. Poate nu crezi în supranatural.
Ba da. Am văzut destule la viața mea.
Profeția e asta:
că-i va suna ceasul în două săptămâni
și-l va ucide omul cu un picior.
De asta îi trebuie Fântâna, Jack.
Jupâne Gibbs!
Cum nu avem hartă, fii bun și spune-ne direcția.
Fii băiat de treabă și toarnă-mi un rachiu!
Suntem corsari, nu pirați, jupâne Gibbs.
- În numele Regelui, ne purtăm ca atare. - Da, să trăiți... căpitane!
- Suntem pe cursul cel bun, Gibbs? - E cel bun. Uite dovada.
Spaniolul!
La posturile de luptă!
Desfaceți velele!
Înainte, două noduri!
Încărcați tunurile!
Tunari, la posturi!
Așteptați ordinul!
Așteptați!
Suntem pregătiți. Așteptăm ordinul, dle!
Domnule? Ordinul, domnule!
Nici n-a întors capul. Fântâna e premiul cel mare.
Se pare că nu merităm atenție nici cât să ne scufunde.
Și acum am rămas în urmă. Marinari, pânzele sus!
Să prindem vânt în pânze!
Vorbim despre revoltă, cel mai josnic act.
Eu m-am înrolat sub comanda lui Jack Sparrow, nu a unui impostor.
O cucoană, pe deasupra...
Nu ni s-a zis nimic despre echipajul ăsta ciudat!
Să mi se chircească degetele dacă nu-i așa!
Le-am adus!
- Sunt toate. - Bravo, băiete!
Să trecem la treabă. Ce obiceiuri are Barbă-Neagră?
- Stă mai mult în cabină. - Așa-i, nu prea iese.
- Și când iese? - Nu prea iese.
Trebuie să iasă odată și-odată!
A mai navigat vreunul dintre voi cu el?
L-a văzut cineva de-aici vreodată?
Nu iese din cabină, nu-l știe nimeni, e nevăzut.
Am vești bune, domnilor! Asta nu-i corabia lui Barbă-Neagră.
Nu-i Răzbunarea Reginei Ana.
- Ba asta e. - De unde știi?
Am văzut numele pe spatele corăbiei.
Domnilor, tovarăși recruți, e o amarnică înșelăciune!
- Deci am fost "înșelătoriți"? - Da.
Nici nu v-au zis ce ne așteaptă.
Ne paște moartea. Navigăm spre Fântâna Tinereții.
Va fi un sfârșit tare trist, băieți.
- Moarte sigură? - Grădina sufletelor cernite...
Dacă nu... capturăm corabia.
Atunci asta vom face! Acum!
Fuguța!
Jack...
Dacă ăsta e un vis, poți să nu-ți dai jos cizmele și sabia.
- Dacă nu... - E un vis!
Ba nu!
Mă gândeam să te avertizez că vom captura corabia.
- Nu-i nimic personal! - Ticălosule, te spintec!
Cred că ar fi mai bine...
...să nu te amesteci!
La naiba!
- Ești cu noi sau împotriva noastră? - Nu-s nici cu voi, nici împotriva voastră!
- Poate să facă asta? - E credincios. Cred că-i obligatoriu.
Luptați până la moarte, neisprăviților!
Luați-l, mateloți! Legați-l!
Corabia e a noastră!
Domnilor...
Sunt mut de uimire.
Mă odihneam liniștit...
...și, pe nepusă masă, am auzit un zgomot infernal pe punte!
Mateloții-și lasă posturile de izbeliște, fără ordine, fără voie...
Marinarii de rând capturează corabia?
- Cum se cheamă asta, secundule? - Revoltă, căpitane!
- Poftim? - Revoltă!
Da...
Revoltă.
Și care-i soarta celor care se revoltă? Știm cu toții răspunsul.
Răsculații atârnă-n ștreang!
Căpitane, vreau să raportez o revoltă.
Pot să ți numesc degete și să-ți arăt nume.
Nu-i nevoie, dle Sparrow. Ei sunt doar oile. Tu ești păstorul.
V-am spus, domnule, ce fiică încântătoare aveți?
O ultimă imagine frumoasă pentru un suflet condamnat.
Nu uita, tată! Avem nevoie de el.
Dacă nu ucid, din când în când, lumea uită cine sunt.
Lașule!
Nu uită! Echipajul tău te vede așa cum ești!
Un laș, oricâte vieți ai lua!
- E a doua oară astăzi când sunt uluit. - Nu ești uimit, ci te temi!
Nu poți s-o apuci pe calea dreptății și a luminii!
Nu, domnule. Adevărul e mult mai simplu.
- Sunt un om rău. - Și asta-i adevărat.
- Poate te voi ucide și pe tine! - Nu!
- Ai sânge fierbinte, ca mama ta! - Tată, te implor!
Iar uitam de ce e misionarul aici.
Fiica mea se teme pentru ce a mai rămas din sufletul meu.
Chiar vrei să mă salvezi, copila mea?
Orice suflet poate fi salvat.
- Așa e, preoțelule? - Da. Deși, cu tine, va fi mai greu.
Dar tot mă rog pentru orice nenorocit de pe corabia asta blestemată.
Mă dezarmezi cu credința ta.
"Clopoțeilor", care dintre voi, nenorociților, a stat de gardă?
Eu. Eu am stat de pază. Tunarule!
- Tu. - Da.
Da. Bucătarul... E perfect. Urcați-l în barcă!
Întoarce corabia!
- De ce faci asta? - Revoltă. Legea e limpede.
Legile îi permit căpitanului să arate îndurare.
I-am dat șansa să-și hotărască soarta. Nu toți au norocul ăsta.
Tu... Ai ocazia să arăți ce pot face rugăciunile tale.
Roagă-te să fie izbăvit... de cel rău?
- Foc! - Dă-i o șansă!
Știi când mă simt cel mai aproape de Dumnezeu?
Când văd suferință, durere și frică. Atunci îi înțeleg planul.
Eu Îi văd puterea în vremuri de răstriște,
când li se arată bunătate și îndurare celor nevoiași.
Poate ar trebui să te rogi să scape nevătămat.
- Te rog, încă mai are o șansă! - Din nou!
De fapt, nu mă interesează deloc Fântâna.
Dacă te-ai hotărât, mă poți lăsa oriunde vrei tu, în drum.
Asta e tot, timonier.
Cuvintele te împresoară precum ceața, ca să fii greu de văzut.
Și tu? Atotputernicul Barbă-Neagră?
Am auzit c-ai fost decapitat.
Dar trupul ți-a înotat de trei ori în jurul corabiei și a urcat la loc.
Și iată-te aici, fugind de frică.
- De frică? - După Fântână.
Timonierul are viziuni ale viitorului.
Mi-a văzut moartea. Soarta și-a spus cuvântul.
Ițele destinului sunt toarse.
- Pui prea mare preț pe soartă. - Și tu?
Eu? Sunt sceptic când vine vorba de prezicerea viitorului meu.
Aș fi nesăbuit să înfrunt soarta, dar aș fi tentat s-o păcălesc.
Dacă mă duc la Fântână, îmi vei arăta drumul?
Cuțitul nu te va ajuta mai mult decât revolta pe care ai stârnit-o.
Ba m-a ajutat. Așa am ajuns la tine.
- Zău? - Da.
Ca să te avertizez în privința secundului tău
care se dă drept cine nu este.
Nu mai spune!
Nu e fiica ta.
Îndrăznești să vorbești astfel despre propriul meu copil?
Femeia asta e foarte pricepută în arta minciunii.
În mod necugetat, eu am îndrumat-o pe calea asta.
Dar nu-mi asum meritele și pentru talentul ei înnăscut.
Angelica, preaiubita mea fiică, e singurul lucru bun din viața mea,
iar tu susții că ai corupt-o?
Domnule, e întruchiparea răului!
E mai de temut decât o fiară hămesită, cu dinți ascuțiți,
o bestie înfometată de răzbunare din Iad...
- Tată! - Scumpetea mea?
Nu-i nevoie să-i faci rău, tată. Ne va ajuta. Nu-i așa, Jack?
Vezi? Chiar și acum îți vrea binele,
în pofida minciunilor pe care le spui despre ea.
Ne vei duce la Fântână, da?
Să punem altfel problema.
Dacă nu ajung la Fântână la timp...
...nici tu n-o vei face.
Să mai arunc o privire peste hărțile alea...
Domnule!
- Da? - Căpitane!
În rândurile echipajului circulă zvonuri despre destinația noastră.
Ciocu' mic și șterge-o!
- Deci așa stă treaba! - V-o spun cu tot respectul, dle!
De ce se tem mateloții? Spune-o! Rostește cuvintele!
Golful Whitecap.
Golful Whitecap. Orice marinar se teme de el, pe bună dreptate.
- Știți de ce? Cutezați să-ntrebați? - Dacă povestea e adevărată...
Si marinarul cel mai încercat, de care plăsmuire-i speriat?
- De sirene, căpitane! - Da, de sirene!
Femeile Mării, Peștii Diavolului, înfometate de carne de om.
Mergem în apele sirenelor.
Păzește-ți bine sufletul, Gibbs. Sirenele îți vor lua restul...
...până la os.
Țineți-vă firea!
Faceți-vă curaj sau fiți pregătiți să vă înfruntați temerile!
Salvați-vă!
- Om la apă! - Nu! Un dezertor!
- Să ne întoarcem după el! - Nu!
Domnilor, nu vă voi cere mai mult decât vă e cu putință.
Dar vă întreb doar atât. Nu suntem noi oamenii Regelui?
În misiune pentru Coroană?
Spaniolii erau netemători când au trecut pe lângă noi!
- Nu suntem noi oamenii Regelui? - Ba da!
Cu toate pânzele sus să pornim! Spre golful Whitecap ca vântul să gonim!
Hola!
- Vrei ceva de băut? - Vin, muzică, lumânări...
- Am mai făcut-o pe asta, Jack. - Da.
Țin bine minte.
Cum ne răsuceam și ne răsturnam, ne încolăceam și ne zvârcoleam...
iar și iar ne zvârcoleam...
- Mai ții minte St. Dominique? - Martinica.
La St. Dominique am încercat să-ți fac felul.
Mă rog...
Nu-i șade bine unui secund.
Eu am fost primul? M-am întrebat adesea.
Ești fermecător când vrei ceva, Jack. De-acum îți știu trucurile.
Să dăm cărțile pe față, dar. Barbă-Neagră și-a jucat rolul.
Putem merge împreună la Fântână,
unde ne vom scălda amândoi, în mod egal, în faimă
și în alte forme de destrăbălare.
- Și-ți voi spune care-i ritualul. - Da. Ritualul Profan.
Pot avea încredere de tine? Te vreau de partea mea.
Scumpa mea Angelica...
Suntem prieteni la cataramă... Care-s regulile ritualului?
Apă din Fântâna Tinereții...
Lacrima scânteietoare a unei sirene...
Pocalele lui Ponce de Leon...
- Cu aceste obiecte... - Da.
Cu ele, poți fura toți anii care i-au rămas altui om.
Știi ce înseamnă asta. Nu putem merge singuri acolo.
Pentru ritual, e nevoie de o victimă.
Asta-i neplăcut.
Așa-i.
Parcă mi se taie cheful de Fântâna aia.
Dar, la bord, e ceva ce-ți dorești cu adevărat.
- Și Barbă-Neagră? - E în cabina de navigație. Să ne grăbim!
Toate corăbiile sunt păstrate ca trofee.
Dacă mă ajuți, o poți lua pe oricare vrei.
Deși știu pe care o vei alege...
Perla Neagră e într-o sticlă?
Ce caută acolo?
E și mai enervantă în miniatură!
- Ne-am înțeles, Jack? - Angelica, te cunosc.
N-o să-i furi viața unui om nevinovat.
Dar pe a omului cu un picior?
Dragul meu Jack...
N-o fac pentru mine, ci pentru tatăl meu.
Chiar sunt fata lui Barbă-Neagră.
Ai început să crezi în propriile minciuni.
Nu. Chiar e tatăl meu. Nu ți-am spus minciuni.
- M-ai mințit spunându-mi adevărul? - Da.
Ce șiretlic isteț! Pot să-l folosesc și eu?
- O vei face oricum. - Normal.
Deci nu renunți la expediția asta.
Am nevoie de tata. Am crescut fără el.
Angelica, tatăl tău, Barbă-Neagră, e malefic.
Te va ucide cu prima ocazie. Nu poate fi salvat.
Cine ești tu să decizi cine poate sau nu fi mântuit?
Mi-ai furat ani întregi din viață. Îmi ești dator.
Te duci la moarte sigură. N-am de gând să te las s-o faci.
Golful Whitecap!
Toți marinarii pe punte! Urcați în bărci!
Întindeți-le bine! Să nu fie încurcate!
Să fie frumoase pentru grațioasele noastre musafire!
Ne va trebui lumină. Multă lumină.
Veniți!
Simți mirosul?
E seu. Arde ca un miracol de la Dumnezeu.
- Poți să-l faci să funcționeze? - E făcut de englezi.
Să nu ne facem prea mari speranțe.
Luna nouă o îmbrățișează pe cea veche. E prima din vara asta.
E perfectă pentru a vâna o lacrimă de sirenă.
Suntem pierduți! Le place lumina făcută de om...
- Rechinilor? - Mai rău decât rechinii!
Sirenele ne vor ataca într-un ceas, ia aminte!
Noi suntem momeala.
Se zice că un sărut de sirenă te apără de înec.
Nu fi nătâng!
Sirenele sunt doar femele și-s frumoase de vis.
Dar când vine vremea... să bată untu-n piuă, ca să zic așa,
smulg marinarii de pe corăbii, își fac poftele cu ei,
apoi îi trag la fundul apei, îi îneacă și-i mănâncă!
Dar, uneori, e invers...
Cântă!
Le plac cântecele noastre.
Mă cheamă... Maria Și-s fată de negustor...
Mai tare!
Mi-am lăsat părinții și casa De vreun an plin lume zbor...
Cupidon mi-a străpuns inima Nu mă-ncântă aurul sclipitor
Nu-mi poate alina sufletul Decât marinarul meu cutezător.
Cupidon mi-a străpuns inima Nu mă-ncântă aurul sclipitor...
Nu-mi poate alina sufletul Decât marinarul meu cutezător.
Doamne, păzește-mă!
Priviți acolo!
- O vei goni, băiete! - Ducă-se!
Poți să vorbești?
Da.
Ce frumoasă ești!
- Tu ești cel care cântă? - Da.
Tu ești marinarul meu cutezător?
- Da... - Scrum, stăpânește-te!
Viața asta mizerabilă și scurtă nu mi-a dat prea multe...
Dar, pe Dumnezeu, o să se știe că pe Scrum l-a sărutat o sirenă!
Cupidon mi-a străpuns inima Nu mă-ncântă aurul sclipitor...
Nu-mi poate alina sufletul Decât marinarul meu cutezător.
Veniți, frumoase fecioare, Oricine ați fi...
De vi-s dragi cutezătorii Ce-nfruntă valuri și stihii.
Cupidon mi-a străpuns inima Nu mă-ncântă aurul sclipitor...
Nu-mi poate alina sufletul Decât marinarul meu cutezător.
Cupidon mi-a străpuns inima Nu mă-ncântă aurul sclipitor...
Nu-mi poate alina sufletul Decât marinarul meu cutezător...
Nu! Lasă-l!
La posturi! A început!
- Aprindeți butoaiele! - Curaj!
Aruncați și distrugeți!
Intrați cu plasele în apă!
Repede!
Retrageți-vă pe uscat! Salvați-vă viețile!
Retrageți-vă, am spus!
Lașilor, înapoi în apă! Nu găsiți salvarea pe uscat!
Pe cuvântul meu!
Hai odată!
Am prins una!
Sunt îndrăgostit!
Luați-i pe răniți! Vedeți dacă găsiți vreo sirenă vie!
Veniți să ajutați!
Bravo, matelot!
M-a văzut toată lumea? Pentru că a doua oară n-o mai fac.
Înapoi la corabie! Vom merge spre un golf mai ferit.
Acum!
- Dumnezeule! E cumva... - O sirenă.
- Renunță la nebunia asta, acum. - Nu pot.
Ai mers vreodată pe plajă și ți-ai văzut urmele în nisip?
Cam așa mă simt, doar că pașii sunt înaintea mea.
Pasul, de fapt.
Suntem în Golful Whitecap, dle. Să nu mai zăbovim.
Vom merge pe jos. Gibbs, încotro?
- Domnule, echipajul! - Deja sunt morți.
- Nu par morți. - Zău așa?
Eu aud numai pescăruși cuibărindu-se. Dumneata ce auzi, dle Groves?
Pescăruși... cuibărindu-se. Nimic mai mult.
Încotro mergem, Gibbs?
Dumnezeule!
Capul sau direcția, tu alegi. Nu mă interesează ce anume.
Toată lumea înainte!
- E rândul tău acum, Sparrow. - Chiar era necesar?
Mai bine să nu știi unde se află corabia mea. Sunt prevăzător.
Și eu sunt. Dar, mai întâi...
...să mergem la corabia lui Ponce de Leon.
Pe ea de ce trebuie s-o luăm cu noi?
Pentru că lacrimile nu rezistă. Avem nevoie de ele proaspete.
Care ziceai că era ritualul? Apă din Fântână și lacrima unei sirene?
Și două pocale din argint, unul cu lacrima, unul fără.
Deci unul cu lacrima și apă în amândouă.
Ce complicat! Nu ți se pare?
În ambele se pune apă, dar numai într-unul se pune lacrima.
Cel care bea apa cu lacrima primește anii de viață ai celuilalt.
Câți ani?
Toți anii trăiți și toți anii pe care i-ar fi putut trăi,
dacă soarta i-ar fi fost mai blândă.
Preotule, în eventualitatea în care nu-mi ies socotelile,
aș vrea să se consemneze acum că sunt pregătit să fac orice trebuie
ca să fiu primit în locul ăla în care se duc toți "sfințișorii".
Acel loc are un nume, Jack.
Te poți converti.
Eu mă gândeam să fac asta numai de-aș fi strâns cu ușa.
Timonier!
- Nu poate respira. - Are apă.
Are nevoie de aer!
- Deschide-o! - Va evada!
- O omorâți! - Eu susțin poziția misionarului!
Vezi?
Înainte!
Așa cum credeam.
Nu pe-aici!
- Pe-aici trebuie să mergem, nu? - Desigur.
Doar că trebuie să ocolim pe la est.
Ar însemna să ne abatem de pe drumul spre pocale.
- Atunci ne întoarcem. - Nu avem timp.
- Tu ai insistat să aducem sirena! - Poți s-o mănânci tu în Iad.
- Mergi ca o fată. - Știi prea bine cum e.
- Cineva trebuie să se ducă. - Adică să ne despărțim?
Adică să sară? Abia aștept s-o văd și pe asta.
Se va duce Sparrow. Va găsi corabia și va aduce pocalele.
- Sparrow? Și crezi că se mai întoarce? - Da, de ce crezi că se va întoarce?
Nu putem avea încredere în el, tată. Mă duc eu.
Se duce ea.
Cât mai e până la Fântână? Nu prea mai am timp.
Cam o zi de mers spre nord, pe cursul râului.
Când ajungi la niște iazuri, înseamnă că ești aproape.
Te duci tu.
Eram sigur că la asta o să se ajungă.
Știți sentimentul ăla pe care-l aveți uneori când vă aflați la înălțime?
Un imbold de a sări?
Eu nu-l am.
- Am nevoie de pocale. - Trage. Scutește-mă de săritură.
Te vei duce și te vei întoarce.
Altfel, o voi omorî pe ea.
N-ai să-ți omori propria fiică!
Timonier-șef, mai adu șase pistoale, încarcă doar două, dar nu-mi spune.
Tu alegi, dle Sparrow.
Nu...
Nu.
Ăsta.
- Ești sigur? - Normal.
Din nou.
Fii serios, nici nu sunt încărcate!
Din nou!
Dacă tot vrei s-o omori, de ce n-o lași să sară?
Poftim?!
Dacă sari tu și mori, o să aibă și ea ocazia.
Din nou.
Dacă sar...
...o să supraviețuiesc?
Dă-mi păpușa.
Da, acum o să supraviețuiești.
Prostii! Mă duc eu!
Ud, din nou...
Să ne continuăm drumul spre nord, spre Fântână.
Bine jucat, tată.
Știai care pistoale sunt încărcate, nu?
Desigur, scumpa mea.
- Ar fi fost bine să avem o hartă. - Sau o corabie.
Oprește-te! Nu te mișca.
Să nu-ți atingă pielea.
Ce te uiți? Ce-i așa curios ca un bătrânel să aibă o pasiune?
De ce v-ați oprit? Mergeți!
Puteți să dormiți după ce muriți! Nu vă opriți!
Soarta continuă să ne surâdă.
Santiago...
...condusă de celebrul căpitan Ponce de Leon.
Nu era nimeni acolo. Bine, atunci...
Să nu ne oprim.
O să mergi pe jos.
- Nu pot. - Mergi sau mori.
- Pune-ți brațele în jurul meu. - Eu nu cer ajutor.
Ai nevoie.
- Parcă ne grăbeam, nu? - Să nu rămâi în urmă.
Așteptați aici până vă spun eu!
Așa o frumusețe...
Cu siguranță ești creația Domnului
și nu vreo descendentă a creaturilor întunecate
ce și-au găsit adăpostul pe Arcă.
Așa o frumusețe...
...cu toate acestea, mortală.
Mortală? Nu.
- M-ai atacat. - Nu.
- Tu ești diferit. - Diferit...
Nu ești? Tu protejezi.
M-ai ferit.
- Vezi Fântâna? - Nu, dar suntem aproape.
Aduceți creatura! Acoperiți-i capul!
Are un nume!
Spune-ne, rogu-te!
Numele ei e Syrena.
Ponce de Leon...
Dacă 40 de pirați ar visa 40 de nopți la comori,
nu s-ar măsura cu cele aflate în încăperea asta.
Tu...
Tu!
- Nu, tu! - Eu am ajuns primul.
- Tu! Ce cauți aici? - Barbă-Neagră m-a trimis.
De ce? Tu!
Am venit după pocalele din argint pentru suveranul meu.
- Fii serios! - Înapoi, trebuie s-o echilibrăm!
Corabia va aluneca.
Bine, atunci.
Ce-ar fi să alegem fiecare un obiect cam de aceeași greutate?
Pune-o la loc! Nu ne atingem de nimic!
- Dar asta? - Pocalele.
- De ce să te uiți tu primul? - Bine, atunci!
Împreună!
- Bolovani! - Spaniolii!
Ne-au luat-o înainte.
O să mă uit peste hartă. Dacă e ceea ce mă tem...
Mă întreb de ce-o fi lăsat-o în urmă.
Nu atinge harta.
Ei știu calea, dar eu văd și unde și-au ridicat tabăra, probabil.
Jack!
Gibbs! Eram pe cale să te scot de la închisoare.
Mi-ai furat harta!
Haideți să începem.
Olé!
Sirene...
Cu grijă! Ochiurile astea sunt adânci. Dacă ne scapă, totul va fi pierdut.
Timonier-șef.
Uită-te!
Au fost legate și lăsate să moară, să se usuce în soare.
Doar pe jumătate în apă, nu suficient cât să trăiască,
dar suficient cât să moară încet.
Gândește-te bine. Semenele tale au fost ucise pentru lacrimile lor.
Syrena... nu vrei să plângi?
Toți mor, chiar și tu! Cât de curând, aud.
Ascultă-mă!
Ascultă-mă cu atenție! Nu auzi țipetele surorilor tale?
Chiar nu le auzi? Avem nevoie de o singură lacrimă!
Ce creatură împuțită!
- Să-i tăiem degetele, unul câte unul! - S-o sugrumăm!
Să-i stoarcem lacrimile din spatele ochilor!
- Tu ce-ai de zis în toate astea?! - Poate se va răzgândi la ivirea zorilor.
Da, va arde, dar nu pot aștepta soarele. Poate ar trebui să facem un foc.
- Nu! - Nu mă contrazice, preotule!
- N-o tortura! - O singură lacrimă ne trebuie.
O să-i smulg solzii unul câte unul, dacă voi considera de cuviință.
Dacă nu-ți face plăcere, du-te și roagă-te.
M-am înșelat. Nu toate sufletele pot fi salvate.
Al tău nu poate fi salvat.
Uitați, domnilor! Un om care nu se mai teme!
Ființa aceea împuțită, cum îi zici, valorează cât o sută ca tine.
Ții la ea, cumva?
Te-ai îndrăgostit de ea. Nu nega, e limpede ca lacrima.
Întrebarea e... Oare sentimentul e reciproc?
Doamne! Așa e. Avem noroc!
Varsă o lacrimă sau fii martora pieirii acestui sărman suflet.
Syrena!
Dacă ai putea să verși o lacrimă, ți-aș fi recunoscător.
Întristată, dar nu îndurerată.
Încă!
- Nu de mâna ta, tată! - Stai cuminte și așteaptă!
Timonier-șef!
Vai de mine, dar ce dure sunt sirenele!
Toate.
Legați-o la fel ca pe celelalte. Și scăpați de ăsta.
- Ești încrezătoare? - Da. Sunt femeie, la fel ca ea.
Care-i planul, Jack? Te-ai înhăitat cu Barbossa.
- E vorba de o fată, o femelă, de sex opus. - Când nu e?
- Mai bine spus, o domniță. - Vrei să salvezi o domniță?
Asta da, premieră.
Da, dar mă tem că i-am pricinuit domniței ceva rău cu multe luni în urmă.
Spune tot.
Gibbs, e vorba de femeia din Sevilla.
Te-ai prefăcut c-o iubești, dar ai părăsit-o și i-ai frânt inima.
Mai rău de atât. E posibil să fi avut scurte...
...răscoliri.
- Răscoliri? - Da.
- Adică sentimente? - Nu, nu chiar sentimente. Mai degrabă...
- Fie, sentimente. Fir-ai să fii! - Și tot ai părăsit-o? Ce josnic!
Mulțumesc.
Ne furișăm, nu atacăm în forță.
Mă ocup eu de-aici încolo, având în vedere starea ta.
Nu ai termite, nu?
Apreciez grija ce mi-o porți, Jack, dar te voi însoți oricum.
Stați aici, locotenente. Așteptați semnalul meu.
Acela e liderul. Reține-i cortul, pentru că acolo...
Stai! Acelea trebuie să fie.
- Sabia ta miroase ciudat. - Da.
Am otrăvit-o cu măruntaiele unor broaște otrăvitoare.
De la o simplă zgârietură, mori în câteva minute.
Și n-ai vrea s-o îndrepți în direcția opusă?
Mie nu-mi plac broaștele.
Ce faci?
Mă gândesc pe unde să fugim. Tu nu așa faci?
Ba da.
Dar, alteori, doar improvizez.
Acum ce facem?
Plecăm încetișor, de parcă am fi de-aici.
- Îmi pare rău, Syrena! - Phillip, trăiești!
Da.
Ai venit după mine!
De ce?
Ești diferită, nu-i așa?
Nu știi ce sunt bunătatea, compasiunea?
Niciodată lacrimi de tristețe. Sirenele sunt prea dure pentru asta.
Lacrimi de bucurie...
Se spune că, oricum, astea sunt mai eficiente.
Syrena, îți jur! Eu n-am avut niciun amestec.
Las-o să plece! Acum nu mai ai nevoie de ea.
S-o las să plece? Legați-o mai bine. O lăsăm cu semenele ei.
- Cum merge planul de fugă? - Acum ai șansa să improvizezi.
Asta intenționez. S-ar putea să-mi eliberez o mână.
Ai un cuțit la tine. Ce bine!
Și mai bine de atât.
Vreau și eu așa ceva.
Pentru răzbunare! Dulce și limpede!
- Răzbunare? - Haide, Hector.
Dacă ai fi vrut pocalele, ai fi văzut că nu mai sunt la locul lor.
Îl așteptai pe Barbă-Neagră.
Corsarul regelui George, perucă... E teatru ieftin. Pe mine nu mă convingi.
Tu n-ai fost acolo în seara aceea.
- Când ai pierdut Perla? - Mi-a fost luată, n-am pierdut-o.
Eram în largul coastei Hispaniolei când am fost atacați.
Nicio avertizare sau ofertă de tratative.
Am fost atacați cu tunuri.
Apoi marea de sub Perlă a început să clocotească.
Perla a început să se încline violent dintr-o parte în alta.
Toate scândurile, traversele și vergile au început să scârțâie.
Frânghiile prinseseră viață.
Nava se întorsese împotriva noastră,
înfășurând frânghiile în jurul echipajului ca niște șerpi.
Mi-au prins și mie piciorul,
dar aveam brațele libere, iar sabia îmi era la îndemână.
Eu sunt stăpânul navei mele, nu Barbă-Neagră.
Eu sunt stăpânul destinului meu, nu Barbă-Neagră!
Așa că am făcut ceea ce trebuia.
Am scăpat cu viață.
Deci tu nu cauți Fântâna.
Nu mă interesează de regele George
sau poveștile care oferă speranța vindecării membrelor.
Dar mi-aș da și brațul stâng pentru șansa de a-l ucide pe Barbă-Neagră.
Dreptul, nu?
Am nevoie de brațul meu cel bun ca să-i străpung inima cu sabia otrăvită.
O să am grijă să primești ocazia.
Prizonierul evadează.
Evadează! Fugiți după el!
Nu mai trageți! Îl vreau viu!
M-am gândit că ăla era semnalul.
- Haideți! Pregătiți-vă să plecăm! - Dușmanul încă e pe urmele noastre!
Îmi pare rău pentru pocale, Jack, dar trebuie să ajung la o întâlnire.
- Nu mă mai întorc. - Nici nu mai e nevoie.
- Nu bem ceva? - Bem la Fântână!
Cum se face că nu ne întâlnim niciodată fără să îndrepți ceva spre mine?
- Ai adus pocalele, Sparrow? - Da.
- Văd că ai venit cu un prieten. - Da.
- Și omul cu un picior e aproape, nu? - Da.
Acum, înainte să vi le dau, aș avea una sau două condiții.
Spune-le.
Întâi de toate, îmi dați înapoi busola. Nu, asta era în al doilea rând.
În primul rând, îți dai cuvântul că nu-i faci niciun rău Angelicăi.
Nu jur nimic în fața unuia ca tine, Sparrow.
Dar nu mă costă nimic să recunosc că n-a fost niciodată în pericol.
În al doilea rând, atunci, înainte de primul rând,
îmi vreau busola înapoi.
Te rog. O merit. Ai idee cât de greu a fost să prind porcul?
Nu la cel mare mă refer, ci la cel cu patru picioare.
Mulțumesc!
Și, în al treilea rând, domnu' Barbă,
există momente, nu prea dese, când reflectez la ticăloșiile mele.
Cea mai mare dintre ele e răul tratament al dlui Gibbs,
loialul meu secund.
Acum că tot ai adus vorba...
L-am lăsat să putrezească în închisoare, nu mi-a păsat, și nici acum nu-mi pasă,
dar ideea e că trebuie să-l lași să plece liber.
- Asta e tot? - Cred că da.
Repede! Altfel o să fugă porcul și... baftă la găsit pocalele.
- Jack, dacă ți-e tot una... - S-a făcut!
Eliberează porcul.
Dacă nu vă supărați, aș vrea să vin cu voi o vreme...
Asta te va duce spre libertate.
Puteam să jur că e undeva pe-aici.
Nu vă opriți.
- S-a înfundat! - Ție ți s-a înfundat!
Jack, încep să cred că nu știi încotro mergi.
Se spune că nu destinația contează, ci călătoria.
Pocalele, te rog.
Dați-vă înapoi.
Jack...
Ai văzut vreodată Fântâna Tinereții cu ochii tăi?
Scuze, poți să repeți întrebarea?
Timonier-șef...
Nu!
Stai!
Apa vieții.
- Jupâne Scrum, dacă ești drăguț... - Ce să fac?
Ce frumos e...
Sparrow, eu gust primul apa aceea!
Tată...
Omul cu un picior.
- Tu l-ai adus aici. - Aș face eu așa ceva?
Edward Teach, pentru fărădelegile comise pe mare,
prin autoritatea conferită de Majestatea Sa, regele,
și spre satisfacția mea personală, te pun sub custodia Curții
și te declar prizonierul meu.
Nu mai pot face șmecherii. Așa te-ai gândit tu?
Aceste fărădelegi includ, dar nu se limitează
la piraterie, trădare, crimă, tortură de cea mai josnică speță,
inclusiv furtul unui picior drept păros și uzat.
Tu îndrăznești să înfrunți această sabie?
Așa departe de corabia ta? Da.
Să fie oare respirația rece a destinului cea pe care o simt pe șira spinării?
Dar mai am o ultimă luptă de dus. Omorâți-i pe toți!
Așteptați puțin!
Vreau să înțeleg și eu ceva.
Deci voi luptați împotriva lor, ei luptă împotriva voastră,
toate astea doar pentru că ei doi vor să se omoare?
Unde-i logica?
Exact!
Eu zic să-i lăsăm să se lupte între ei
cât noi ne relaxăm, ne uităm, bem ceva și punem niște pariuri!
Ce ziceți?
Da!
- Omorâți-i! - Nu cruțați pe nimeni!
Dă-te de pe mine!
Scrum, pocalele!
Și lacrima! Vino după mine!
Dă-mi lacrima. Bun băiat!
Mi-e frică de ea mai mult decât de tine.
Dă-o încoace. Bun băiat.
Pocalele, te rog.
Îmi pare rău, Jack. Ți-am mai spus, am nevoie de ani.
Și acum, mă mulțumesc și cu anii tăi.
Scrum!
Syrena...
Domne, nu o vei lua!
Și dacă ai luat-o, mi-o vei da înapoi!
Dă-mi-o înapoi! Te rog!
Credeam că soarta va lupta mai aprig.
Nu-ți permit să-ți păstrezi zâmbetul ăla pe față când te voi ucide.
Uită-te în spatele tău, Edward Teach.
Acest pământ e revendicat în gloriosul nume al Majestății Sale, regele George...
Cineva să consemneze actul de bravură al acestui om.
Domnișoară, pocalele, te rog.
Numai Dumnezeu poate da viață veșnică, nu această apă păgână!
Distrugeți acest templu păgân!
Fântâna!
Ești un nesăbuit. Cauți aici ceea ce numai credința îți poate oferi.
Credința? Care oferă suficientă lumină cât să vezi,
dar suficientă întunecime cât să te orbească?
Ce drăcie mai e și asta?
Pentru Perlă.
Ce-ai făcut?!
Angelica, nu! E otrăvită!
Nu sunt chiar atât de prost
încât să-l înfrunt pe Barbă-Neagră fără un mic avantaj veninos.
Jack!
Revendic corabia și echipajul lui Barbă-Neagră,
și această sabie drept plată pentru piciorul meu lipsă.
Să mergem!
Nu-mi irosi lacrima.
Bea asta. E cea cu lacrima. Tu bea din celălalt pocal.
Nu!
Nu vă pot salva pe amândoi. Unul dintre voi trebuie să se sacrifice.
Ia-l tu, tată. Pentru sufletul tău...
Căpitane Teach, e pe moarte. Trebuie să-ți salvezi fiica.
Ăsta ia viața, iar ăsta conține lacrima și dă viață?
Da! Grăbește-te!
Angelica...
Salvează-mă, copilă.
Nu!
Te iubesc, tată.
Stați puțin!
De fapt, s-ar putea să fi fost invers.
Pocalul ăsta avea lacrima, iar celălalt avea cealaltă chestie.
- Farsorule! Diavole! - Tată!
Nenorocitule, cum ai putut?!
Tatăl tău te-a salvat. Poate că și-a salvat sufletul acum.
Ești rănit.
Doar cu trupul.
Mintea mi-e împăcată, datorită ție.
Da...
Eram pierdut...
Vântul, refluxul... Se spune că redau credința unui om.
Mie, doar tu mi-ai redat credința.
Phillip, te pot salva. Trebuie doar să-mi ceri asta.
- Caut un singur lucru. - Ce anume?
Iertarea. Dacă nu eram eu, n-ai fi fost capturată niciodată.
- Cere-mi. - Iartă-mă.
Te urăsc!
Pe flăcăul care ți-a salvat viața?
Anii pe care-i mai am au fost furați de la propriul meu tată!
Eu l-am ajutat pe Barbă Neagră să facă ceea ce-ar fi trebuit să facă orice tată.
Ești crud și ignorant.
Un pistol și un glonț.
Ca să mă sinucid înainte să mor de foame?!
Nu pot avea încredere în tine, drăguțo.
În plus, ruta asta e foarte circulată. Poți să faci semne unui vas în trecere.
Sau ai putea să încasezi glonțul proverbial.
Și cum să mă eliberez de legăturI?
Te-ai eliberat în urmă cu jumate de oră,
în așteptarea momentului potrivit ca să mă ataci.
Recunoaște, Jack. Încă mă iubești.
Dacă ai avea o soră și un câine, aș alege câinele.
O comoară! Există un cufăr plin de nestemate!
Au puterea de a controla vântul și refluxul!
- Inventezi! - Stai!
Sunt însărcinată! E al tău.
- Eu nu-mi amintesc să fi... - Erai beat!
N-am fost niciodată atât de beat.
Stai! Vreau să-ți spun ceva.
Am vrut să ți-o spun din clipa în care ne-am cunoscut.
Spune mai repede.
Te iubesc.
Și eu te iubesc. Dintotdeauna și pentru totdeauna.
Trebuie să plec!
Jack!
Nu s-a terminat!
Jack!
Ai ratat!
Răzbunarea e a mea.
Domnule!
Am găsit-o sub punte.
Mergem în direcția vântului! Treceți la treabă, gândacilor!
Coroana m-a slujit bine,
dar acum, pe zeii mărilor și vântului, mergeți spre Tortuga!
Gibbs, tâmpit mizerabil, ai reușit!
Bănuiesc că am câștigat ceva de pe urma expediției noastre comune.
Delectează-ți ochii.
Busola m-a dus direct la ea.
Dar ce s-a întâmplat cu oamenii lui Barbă-Neagră?
Am folosit manevra pusă la punct în Noua Guinee.
Era păcat să las în urmă o întreagă flotă.
Mare păcat, într-adevăr.
- Urăsc maimuța aia! - Ai idee cum scoatem Perla?
Avem nevoie de-o arbaletă, o clepsidră, trei capre,
unul dintre noi trebuie să învețe să cânte la trompetă,
iar celălalt trebuie să facă așa...
- Eu știu pe cineva care are o capră. - Bun! Eu pot să fac așa.
Jack, trebuie să te întreb.
Ai avut pocalele, apa, lacrima... Puteai să trăiești veșnic, poate.
Fântâna te pune la încercare, Gibbs,
dar e mai bine să nu știi care va fi ultima ta clipă,
pentru ca întreaga ta ființă să trăiască din plin până la final.
Cine spune că n-o să trăiesc pe veci? "Descoperitor al Fântânii Tinereții."
Nu pot să aleg altceva, Gibbs. Viața de pirat mi se potrivește.
Înțeles-ai?
Traducerea și adaptarea: felixuca & veverița_bc
Sincronizarea: Leytto
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro