24Snails.com uvádí
V hlavních rolích
MEMENTO
Dále hrají
Hudba
Kostýmy
Střih
Výprava
Kamera
Výroba
Produkce
Scénář Na motivy povídky Jonathana Nolana
Režie
Ne!
Tak kde to jsi? V nějakém motelu.
Probudil ses a jsi v nějakém motelu. Tady je klíč.
Možná jsi tu poprvé,
ale možná taky týden nebo pár měsíců.
Těžko říct. Já to nevím.
Je to jen anonymní pokoj.
- Hledám toho chlápka. - Už je tady.
Lenny!
Jmenuju se Leonard.
- Už jsem ti to říkal. - Vážně? Asi jsem zapomněl.
- Už jsem ti říkal o svém stavu? - Pokaždý když tě vidím.
- Pojedeme mým autem. - Vždyť jo. - Máš náladu na legraci?
- Moje postižení ti je k smíchu? - Musím se přece nějak bavit.
Vytáhni okýnko.
- Je rozbitý. - Můžu ti to nechat spravit.
- Kam jedem? - Dostal jsem echo. - Co tam proboha chceš?
- Ty to tam znáš? - Stará barabizna. Co tam chceš?
Nepamatuju se.
- Nejspíš je někdo doma. - Ta kára tu stojí už léta.
- Co povídáš? Ty stopy jsou čerstvé. - Stopy? Jseš indiánskej stopař?
Ale ne...
Kouknem se dovnitř.
"Teddy. Nevěř mu, lže Je to on. Zabij ho."
Konečně jsem ho našel. Jak dlouho jsem ho hledal?
Našels něco?
Vždyť jsem si to myslel. Tak pojď.
Sakra.
Zaplatíš za to, cos udělal. Pros o odpuštění.
Jseš pošuk!
Pros mou ženu o odpuštění, než ti vystřelím mozek z hlavy.
Leonarde, nevíš ani, co se děje. Nevíš ani, jak se jmenuju.
- Teddy. - To sis jen přečetl na fotce.
- Nevíš ani, kdo jsi ty. - Leonard Shelby ze San Francisca.
To jsi bejval. Teď už jsi ale někdo jiný.
- Drž hubu! - Chceš to vědět, Lenny? Co?
Půjdeme dolů. Tam se to dozvíš.
Dozvíš se, kdo jsi.
Ne!
Anonymní pokoj. V šuplíkách nic není. Ale stejně se podíváš.
Nic tam není. Jenom Bible. Tu samozřejmě procítěně čteš.
Víš, kdo jsi a co jsi zač,
ale stejně je dobrý všechno si psát.
Sammy Jankis měl stejnou chorobu, ale neměl žádný systém.
Napsal si hromadu poznámek, ale nějak se mu to pomíchalo.
- Když to má fungovat, chce to systém. - "Oholit"
"Nevěř mu, lže. Je to on. Zabij ho"
- Dobrý den. - Dobrej. - Jsem Shelby z pokoje 304.
Co si přejete, Leonarde? Jsem Burt.
Řekl jsem, abyste mi nepřepojoval telefony?
- Vy si to nepamatujete? - Nevím. Nerad telefonuju.
- Jo, chcete lidem vidět do očí. - Jo.
- Nevíte, že jste to říkal? - To asi ten můj stav.
- Stav? - Jde o mou paměť. - Amnézie?
Něco jiného. Nemám krátkodobou paměť. Vím, kdo jsem,
ale po úrazu nedokážu vytvářet nové vzpomínky. Všechno se maže.
Když takhle mluvíme, nevím, čím jsme začali.
Příště si nebudu pamatovat, že jsme spolu mluvili.
Ani nevím, jestli se známe.
Takže kdybych vám připadal jako nezdvořák, tak...
- Už jsem vám takyříkal... - Jo. Nechci se vás dotknout,
- ale je to divný. Nepamatujete si mě? - Ne.
- Párkrát jsme spolu mluvili. - To vám rád věřím.
- Co si pamatujete naposled? - Svoji ženu.
Jaký to je?
Jako probuzení. Jako bych se právě probudil.
To musí bejt blbý. Teda jako že to jde celý pozpátku.
Víte, co chcete třeba udělat, ale nevíte, co jste právě udělal.
- Já to mám přesně naopak. - Jak dlouho už tady bydlím?
- Pár dní. - A nepřepojujete mi hovory?
- Jak jste chtěl. - Dobře.
Tenhle chlápek je ale výjimka. Znáte ho?
- Váš kámoš, ne? - Proč myslíte?
- Že jsem vás spolu viděl. - Není to můj kamarád. - Tak jo.
Kdyby volal, nebo sem přišel, tak mi dejte vědět, jo?
- Jmenuje se Teddy? - Jo, Teddy. - Tak jo.
- Snad vám můj stav nebude vadit. - Když budete platit, tak ne.
Jistě.
- Čtyřicet. - Jo...
Ten chlápek...
...je tady.
Lenny!
"Oholit se"
Když to má fungovat, potřebujete systém. Svému rukopisu věříte.
Je to důležitá část vašeho života. Píšete si vzkazy.
Taky je důležité, kam je dáváte. Potřebujete sako a šest kapes.
Každá věc má svou kapsu. Navyknete si na systém.
Nedovolte jiným, aby vám něco psali. To by vás mohlo zmást.
Některý lidi můžou váš stav zneužít.
Důležité věci
si pište na tělo, ne na papír.
Je to prostě způsob, jak si něco poznamenat napořád.
Kdo volá?
Vzpomeň si na Sammyho Jankise.
"Fakta"
Tohle jste nechal na stole.
Díky. Kde je Lincolnova ulice?
- Jeďte po Šesté na východ. - Musím si to napsat.
- Je to jednoduchý, pojedete... - Opravdu si to musím napsat.
Discount Inn.
Natalie.
Moje auto.
Teddy.
"Pro Leonarda od Natalie"
John Edward Gammell.
Mně ten chlap přeceřekl, že se jmenuje Teddy.
Nevěř mu, lže.
- Pan Gammell? - Lenny, to jseš ty? - John Gammell?
Tady je Teddy. Hned přijedu.
Dobře, počkám na tebe.
"Najdi a zabij ho"
"Vyfotit dům, auto, přítele, nepřítele"
"Nevěř své slabosti"
"Vybírej si zdroje. Paměť je zrádná"
- "Fakta: Muž" - Běloch.
Křestní John, příjmení "G" jako Gammell.
Drogy. Poznávací značka.
S-G-1-3...
...7-l-U.
To je on.
Našel jsem tě, parchante.
"Nevěř mu, lže"
"Je to on"
"John G. znásilnil a zabil mou ženu"
"Zabij ho"
Říkáte, že jsme spolu mluvili? Nepamatuju se. Není to amnézie.
Pamatuju si všechno až do toho úrazu. Nemůžu tvořit vzpomínky.
Nepamatuju si, že jsme spolu mluvili. O čem jsme se bavili?
Sammy Jankis. Jeho příběh pomáhá lidem pochopit můj stav.
A mně taky. Sammy si psal neuvěřitelnou spoustu vzkazů.
Ale zmotal to. Já svůj problém s pamětířeším trochu líp.
Jsem disciplinovaný a mám systém.
Spoléhám na zvyky a rutinu.
Sammymu chyběla motivace.
- Já? - "John G. znásilnil..." - Já motivaci mám.
Dnes v jednu máš schůzku s Natalií. Má informace.
Taky o někoho přišla. Pomůže ti překonat smutek.
- Natalie? - Ty si mě nepamatuješ.
- Promiň, měl jsem ti to říct. - Řekl jsi mi to, Lenny.
Říkej mi Leonarde. Žena mi říkala Lenny.
- Já vím, řekls mi to. - A řekl jsem ti, že to nesnáším? - Jo.
Mohla by sis sundat ty brýle? Takhle je to pro mě těžší.
Díky.
- Tak ty pro mě máš informace? - To tam máš napsané? - Jo.
Musí být těžké žít podle papírků.
Spleteš si nákup a lístek do prádelny a dáš si k snídani spoďáry.
Proto asi máš to ujetý tetování.
Jo, není to snadné. Skoro se to nedá zvládnout.
Nezlob se, že si tě nepamatuju. Není v tom nic osobního.
Mám pro tebe nějaké informace.
Chtěl jsi zjistit jistou poznávací značku.
Známý z dopravního se na to podíval. Hádej, kdo to je?
John Edward Gammell. John G.
- Ty ho znáš? - Ne.
Ale ta fotka z řidičáku je mi povědomá. Možná byl u mě v baru.
Tady je kopie jeho řidičáku, registrace, fotka.
- Opravdu to chceš udělat? - Říkal jsem ti, co udělal? - Jo.
- Tak by ses ani ptát neměla. - Ty si ale pomstu nezapamatuješ.
- Nebudeš vědět, žes to udělal. - Moje žena si odplatu zaslouží.
Co na tom, jestli to vím?
Že si něco nepamatuju, neznamená, že to nemá smysl.
Svět taky nezmizí, když zavřeš oči. Nebo jo?
Třeba si to vyfotím, abych si to připomněl.
Nebo si nechám udělat další ujetý tetování.
Vyprávěj mi o ní ještě.
- Proč? - Protože na ni rád vzpomínáš.
Byla krásná.
- Mně připadala dokonalá. - Nesmíš to jen tak odříkávat.
Zavři oči a vzpomínej na ni.
Jako bych ty maličkosti cítil.
Takové ty střípky, o nichž člověk normálně ani nemluví.
A ty neuvěřitelné chvíle cítíš,
i když třeba vůbec nechceš.
Dáš si to dohromady a složíš si nějaký pocit.
To stačí, abys poznala, jak strašně ti někdo chybí.
Ajak nenávidíš ty, kdo nás o někoho připravili.
Máš tam adresu. Může se hodit, je to opuštěný dům za městem.
Znala jsem chlápka, který tam jezdil dělat větší kšefty.
- Je to tam dost opuštěné. - Zdá se, že je to dokonalé.
- Co ti dlužím? - Nic. Nepomáhám ti pro peníze.
- Promiň. - To nic. Máš ten svůj... stav.
Pořád bydlíš v Discount Inn? Pokoj 304? Nechal sis to u mě.
Jo.
- Chovají se k tobě slušně? - Nevzpomínám si.
Víš, co máme společného?
Oba jsme ti, co přežili.
Na shledanou, Leonarde.
Vzpomeň si na Sammyho Jankise.
Sammyho jsem poznal díky práci. Prošetřoval jsem pojistky.
Snažil jsem se odhalit neoprávněné nároky.
Prokouknout syčáky. Teď se mi to hodí.
Když někoho potkám, tak nevím, jestli už jsem ho někdy viděl.
Dívám se lidem do očí a snažím se je přečíst.
Naučil jsem se, že nejlíp lidi poznáte, když je necháte mluvit.
Sledujete jejich oči a řeč těla. Když se někdo škrábe na nose,
znamená to podle odborníků, že lže nebo je nervózní.
Lidi jsou nervózní z různých důvodů. Jde o kontext.
Byl jsem v tom dobrý. Sammy byl můj první velký případ.
Čau, Lenny! Myslel jsem, žes vzal roha.
- Všechno je jinak. - To vidím. Já jsem Teddy.
- Už jsem ti říkal o svém stavu? - Pokaždý když tě vidím.
Pojď, zvu tě na oběd.
- Říkal jsem ti o Sammym Jankisovi? - Jo...
Toho chlápka už mám po krk. Co John G? Myslíš, že je tady?
- Kdo? - Johnny G. Chlápek, co ho hledáš.
- Kvůli němu jsi přece neodjel. - Možná.
- Leonarde, musíš být opatrný. - Proč?
Tuhle jsi říkal, že tě možná chce někdo do něčeho navézt.
- Abys zabil někoho jinýho. - Řídím se fakty, ale díky.
Nemůžeš život odvíjet od těch svých vzkazů a fotek.
- Proč ne? - Nemusí to být spolehlivé.
Paměť je nespolehlivá. Vážně. Paměť není dokonalá.
Zeptej se policie. Svědectví očitého svědka není spolehlivé.
Policie vraha nechytí tak, že sedí a vzpomínají.
Sbírají fakta. Závěry dělají podle faktů, ne vzpomínek.
Já jsem to tak dělal.
Ve vzpomínkách se může změnit pokoj, barva auta. Pokřiví se.
Je to interpretace, ne záznam, nemá vliv na fakta.
- Ty toho chlapa chceš dostat, co? - Zabil mi ženu a mně vzal paměť.
Zničil moji schopnost žít.
- Žiješ. - Žiju jen pro pomstu.
Tak toho grázla dostanem. Kde bydlíš?
V Discount Inn.
- Číslo pokoje nevím. Nemám klíč. - Asi jsi ho nechal na pokoji.
Dobrý den, bydlím tady, ale asi jsem někde nechal klíč.
Dobrý den, Leonarde. Nejspíš jste ho nechal na pokoji, co?
- Nikde tady ten klíč nevidím. - Spletl jsem se. Teďjste na 304.
- To není můj pokoj? - Ne. Pojďte.
- To je moje písmo. - "Oholit stehno"
- Bydlel jste tu, ale teďjste na 304. - Kdy jsem tu byl? - Před týdnem.
- Pak jsem vám dal pokoj nahoře. - Proč?
Kšefty nejdou. Tak šéf říkal, ať vám dám ještě jeden pokoj.
Kolik pokojů mám v týhle díře na sebe napsaných?
Jenom dva. Zatím.
Aspoň jste při tom okrádání upřímný.
- Nebudete si to pamatovat. - Tak upřímný být nemusíte.
Leonarde, vždycky si vezměte stvrzenku.
Jo, to si zapíšu.
- "V jednu schůzka s Natalií" - Kolik je? - Tři čtvrti na jednu.
Váš pokoj...
- Natalie? - Ty si mě nepamatuješ.
Sammyho jsem poznal na začátku kariéry.
Pan Samuel R. Jankis. Zvláštní případ.
Osmapadesátiletý účetní v částečném důchodu.
Měli s manželkou autonehodu. Nic vážného, ale on se choval divně.
Jako by nevěděl, co se děje.
Doktoři mluvili o malém poranění mozku, nic moc.
Sammy si ale nic nepamatoval dýl jak pár minut. Nemohl nic dělat.
Účty za doktora rostly, žena zavolala pojišťovnu. Poslali mě.
Byl to můj první velký případ, tak jsem se snažil.
Sammymu to normálně myslelo, ale nic nového si nepamatoval.
Udržel pozornost jen pár minut.
Díval se na televizi, ale po pár minutách nevěděl, jak to začalo.
Měl rád reklamy. Byly krátké.
- Sammy, dáš mi injekci? - Šílené na tom bylo,
že muž, který nedokázal sledovat ten nejjednodušší příběh,
dovedl dělat hrozně složité věci,
pokud se je naučil před úrazem.
- Když se na ně soustředil. - Buď opatrný.
Doktoři řekli, že trpí ztrátou krátkodobé paměti. To se stává.
Pokaždé, když jsem se s ním viděl,
měl jsem pocit,
jako by mě poznal.
Přesto říkal, že si mě vůbec nepamatuje.
- Dobrý den, pane Shelby. - Dobrý den. - To je pan Shelby.
Já do lidí vidím, tak jsem si říkal: je to špatný herec.
Začal jsem být podezíravý a nařídil jsem další testy.
Počkat...
Kde to jsem?
V něčí ložnici.
Musí to být její pokoj.
Ale kdo to je?
To jsem já.
- Vyspal ses dobře? - Jo. A ty?
Sakra! Přijdu pozdě!
- Je to divné. - Ale užitečné.
- Ty si nepíšeš čísla na ruku? - Jistě.
Dneska bych měla mluvit se známým o té poznávací značce.
- O poznávací značce. - O poznávací značce Johna G.
Máš to vytetované na stehně.
Natalie.
Taky o někoho přišla. Pomůže ti překonat smutek.
Jestli je registrovaný v tomhle státě, máme jeho řidičák hned.
Zavolám ti.
Můžem se domluvit hned? Nemám telefony moc rád.
Moc ti děkuju, že...
...že mi takhle...
...pomáháš.
Pomáhám ti, protože tys pomohl mně.
Až se příště uvidíme,
budeš vědět, kdo jsem?
Myslím, že ano.
Nezlob se.
Než odejdeš, Lenny, vrátil bys mi tu košili?
Čau, Lenny! Myslel jsem, žes vzal roha!
Sammy se nic nového nemohl naučit. Já ale na něco přišel.
Návyky. Sammy se měl učit opakováním. Je to jako jízda na kole.
Procvičováním se lepšíte. Pracuje jiná část mozku než u paměti.
- Nařídil jsem test na návyky. - Zvedněte kterékoli 3 předměty.
To je test? Kde jste byli, když jsem dělal zkoušky z účetnictví?
Pardon.
Au! Co to sakra je?
- Je to test, Sammy. - Tohle si otestujte, magore.
V některých věcech byl proud, takže dostal malou ránu.
Při testu byly pod proudem vždycky tytéž věci.
Šlo o to, jestli se Sammy naučí použít instinkt, aby nedostal ránu.
Ty jseš Natalie, že jo? Kdo je, kurva, Dodd?
- Takže už se ho bát nemusím... - Do čeho jsi mě to navezla?
Pojď dovnitř.
- Kdo je to? - Uklidni se, jo?
To je můj problém. Nabídls mi pomoc. S tvou věcí to nesouvisí.
- Jak to, že jsem do toho šel? - Viděl jsi můj obličej.
- Jak mám vědět, že to byl on? - Protože jsem šla hned za tebou
- a poprosila tě o pomoc. - Ajá jsem ti to věřil? - Ano.
Něco mi nehraje. Někdo mě chce navézt do vraždy někoho jiného.
- Udělal jsi to? - Co? - Zabil jsi ho?
Jistě že ne!
No tak, posaď se.
Tohle s tebou nemá nic společného.
Pomohl jsi mi a já jsem vděčná.
Musíš je spálit.
Leonarde, rozhodl ses, že mi pomůžeš. Věř svému úsudku.
Pořád se něco dohaduješ. Nic není jisté.
- Některými věcmi jsem si jistý. - Například?
Vím, jak to bude znít, když na to zaklepu.
Vím, jaké to bude, když to zvednu. To jsou jistoty.
To je ta samozřejmá část paměti.
Tolik si toho pamatuju...
Jaký je svět. Aji.
Je mrtvá.
Přítomnost je triviální. Mění se v počmárané lístečky.
- No tak, zkus se uvolnit. - To není zrovna snadné.
Ukaž, svléknu ti sako.
Tak, a je to.
Tohle bych do tebe neřekla.
Je to zrcadlově.
Pojď. Pojď...
Aco tady?
To možná čeká na to, až ho najdu.
Taky jsem o někoho přišla.
To mě mrzí.
- Jmenoval se Jimmy. - Co se mu stalo?
Šel na nějakou schůzku a už se nevrátil.
- S kým se měl setkat? - S chlápkem jménem Teddy.
- Co na to policie? - Chlapa jako Jimmy dlouho nehledají.
Až ho najdeš, toho Johna G...
...co uděláš?
Zabiju ho.
Možná bych ti ho mohla pomoct najít.
Ani nevím, jak dlouho je pryč.
Je to, jako bych se probudil a ona v posteli nebyla,
protože si odskočila nebo šla do koupelny.
Ale tak nějak vím, že už se nikdy nevrátí.
Kdybych se tak...
...mohl dotknout její strany postele...
...věděl bych, že je studená.
Ale nemůžu.
Vím, že se mi nevrátí.
Nechci se ale ráno probudit a myslet si, že tam bude.
Ležím tam a nevím, jak dlouho už jsem sám.
Jak se z toho mám dostat?
Copak se z toho můžu dostat, když nedokážu vnímat čas?
Taky o někoho přišla. Pomůže ti překonat smutek.
Sammyho zkoušeli měsíce. Pořád byly pod proudem stejné předměty.
- Co to sakra je? - Test, Sammy. - Tak si otestujte tohle, magore.
l se ztrátou krátkodobé paměti
si měl Sammy osvojit instinkt nebrat nesprávné předměty.
Všichni dřívější pacienti si návyky osvojili. Sammy ne.
To stačilo k závěru, že jeho stav je psychický a ne fyzický.
Zamítli jsme žádost. Nebyl pojištěný na duševní choroby.
Jeho ženě zůstala hromada účtů a mě povýšili.
Sammymu nebylo pomoci, návyky u něj nefungovaly. U mě ano.
Žiju, jak to Sammy nedokázal. Díky zvykům a rutině.
Jednám podle instinktů.
Probuď se.
Kde to jsem?
Motelový pokoj.
Anonymní motelový pokoj.
Víš, že v šuplíkách nic není. Ale stejně se podíváš.
Nic tam není. Jenom Bible...
Hej! Otevři.
Moment.
Otevři!
Lenny?
Otevři dveře!
Dělej!
- Ahoj, Teddy. - Už sis ho vyhonil?
Jasně...
- Rozvášněný sousedi. - Co tady děláš?
Volal jsi mi. Říkals, že potřebuješ pomoct.
Znám lepší kamarádství, než je to naše.
I když tobě můžu říkat pořád ty samý fóry.
Co to sakra je?
- Kdo to je? - Ty ho neznáš? - Měl bych?
Moment. To je John G.?
- Myslím že ne. - Nevíš? Nenapsal sis to?
- Asi jsem usnul. - Panebože!
Tak se ho zeptej!
Jak se jmenuješ?
Jméno!
- Dodd. - A kdo ti to udělal? - Co?
- Kdo ti to udělal? - Ty.
- V tomhle ti pomáhat nebudu. - Nech mě chvilku přemýšlet.
"Dodd. Zbav se ho" "Zeptej se Natalie"
Jaká Natalie?
- Proč? - Třeba ji znám.
- Musíme ho dostat pryč. - Dobře, dobře...
Určitě má auto. Řekneme mu, ať odjede, nebo ho sejmem.
Svázaný a zakrvácený?
- Jak jsi ho sem dostal? - Já nevím! - Ty nevíš?
Už vím. To není můj pokoj. Asi je to jeho pokoj. Pojď.
- Nemůžeme ho tady nechat. - Proč ne?
Najde ho tady pokojská a zavolá poldy. ldentifikuje nás.
Rozvážeme ho, umyjem ho a s pistolí ho zavedem k autu.
S pistolí? Kde bych ji vzal?
To musí být jeho. Mně by asi nedovolili mít pistoli.
To doufám.
Který to je?
- Měli bysme mu to auto ukrást. - Sklapni.
Tobě se to mluví, když máš jaguára.
Nasedni. Pojedu s ním, ty jeď za náma.
- Dej mi klíčky. - Vezmi si svoje auto.
- Bál se? - Jo, tvýho ďábelskýho kníru.
Polib mi. Měls mu to auto ukrást.
- Co je na tomhle špatnýho? - Nic. Chceš si to prohodit?
- Co chceš dělat teď? - Zjistím, co to mělo znamenat.
Ty jseš Natalie, že jo? Kdo je, kurva, Dodd?
Sammyho ženu ničila péče o něj.
Azároveň chtěla bojovat proti rozhodnutí firmy.
Nakonec ji ale nedostaly peníze. Neřekl jsem, že to Sammy hraje.
Řekl jsem jen, že jeho stav byl psychický a ne fyzický.
Ale ona to nechápala.
- Udělal jsem něco špatně? - Ano! A musíme to spravit!
Pořád ho viděla, jaký býval.
A pokud to není fyzický problém, měl by se z toho dostat.
- Volala Ellen. - Volala Ellen. - Volala Ellen.
- Ellen dneska nemůže přijít... - Promiň! Já se snažím...
A tak v ní nějaký Leonard Shelby zasel semínko pochybnosti.
Ale nikdy jsem neřekl, že to hraje. To jsem neřekl.
Nepřipadám si opilý.
- Haló? Pokojská. - Teď ne! - Promiňte.
Dodd, běloch, 193 cm, blonďák.
Nasaď ho na Teddyho, nebo ho kvůli Natalii oddělej.
Dodd.
Oddělej ho.
Zeptej se Natalie.
Teddy. Teddy...
Víte co a jak. Nechte číslo.
Tohle je vzkaz pro Teddyho. Jsem v MountCrest Inn, pokoj 6.
Přijď sem co nejdřív. Je to hrozně důležité.
Tady je Leonard. Díky. Ahoj.
Kruci...
Paní Jankisová nechápala, že ho nemůže k pamatování nutit.
Čím je tlak větší, tím to jde hůř.
Zavoláš?
Co to dělám?
Honím tohohle chlapa.
Ne, on honí mě.
Kurva!
Dodd. Běloch. MountCrest Inn na Páté ulici.
S tebou si to vyřídím, parchante...
Sakra.
Pardon.
Potřebuju zbraň.
Tohle by mohlo stačit.
Nepřipadám si opilý.
"Fakt č. 5: Přístup k drogám"
Znám toho chlapa?
On mě asi jo.
Co je?
- Máte pěkný auto. - Díky.
- Kde jste ho sehnal? - Chcete takový koupit?
- Nevyjádřil jsem se dost jasně? - Nemusíte hned tlačit na pilu.
Co to dělám?
"Vytetovat. Fakt č. 5: Přístup k drogám"
Kdo volá?
Au. Nech toho...
- Jak to můžeš číst pořád dokola? - Je to dobré.
- Četlas to už tisíckrát. - Líbí se mi to.
Nemáš být u knížky napjatá, jak to dopadne?
Nebuď protiva. Nechci tě naštvat tím, že to čtu. Mám tu knížku ráda.
Tak mě nech číst. Ano?
Nejspíš už jsem to někdy dělal.
Nejspíš jsem už spálil hromady tvých věcí.
Nevzpomínám si, že bych na tebe zapomněl.
Ano.
To by odpovídalo i mým zjištěním.
Sliboval jsem si od těch drog víc. Okamžik.
V autě před mým domem prý byly drogy. Kradené auto. Plné otisků.
Mám na oddělení známé. Z doby, co jsem býval u pojišťovny.
Při mém stavu je to těžké.
Všechno si to nezapamatuju. Musím to skládat po částech.
Některé stránky pořád chybí. Asi je chci najít.
Proč jsou některé poškrtané? Ale nehledali Johna G.
Ty věci v autě zapadly do toho, co se podle nich stalo.
Miláčku? Miláčku, je pozdě.
Jseš v pořádku?
Není ti něco?
Dobrý?
Co? Měla jsem snad zamknout?
To ne... Ale teď chci, abys odešla.
Něco mi na těch drogách v autě nesedí.
Podle policie to byl narkoman, co potřeboval peníze. Kecy.
Proč by se chtěl někam vloupat, když byl takhle napakovanej?
Myslím, že to tam nechal John G. Nebo to tam narafičil.
Jak to víte?
Do háje, to je pravda. To sedí.
Tak to byl překupník.
Počkejte chvilku.
"Přístup k drogám"
"Překupník"
Konečně něco máme.
Discount Inn.
"Společnice - eskortní služba"
Jo. Dobře. Blondýnka.
Jo, to se říká. Discount Inn, pokoj 304.
Leonard.
- A pak? - Půjdem spát. Počkáš, až usnu.
Půjdeš do koupelny a bouchneš dveřma.
- Bouchnu dveřma? - Tak, abych se probudil.
- To je všechno? - To je všechno.
Nejdřív musíš v pokoji rozložit tyhle věci.
Dělej, jako že jsou to tvoje věci a tohle je tvoje ložnice.
- Mám si to oblíct? - Ne. Jako že sis to svlíkla.
Nechci, abys to používala. Promiň.
Prostě to někam dej, jako by to byly tvoje věci.
Když tě to vzrušuje...
Nevyčítám policii, že mě neberou vážně. Ten stav se těžko chápe.
Jen se podívejte na Sammyho. Ani jeho žena se s tím nesrovnala.
Chtěla, aby se z toho dostal. Nakonec přišla za mnou.
Řekla mi spoustu věcí. O tom, jak se k Sammymu chovala.
Nechala ho v domě schovat jídlo a pak mu nedávala najíst.
Čekala, že mu hlad pomůže vzpomenout si, kam jídlo dal.
Nebyla krutá. Chtěla jen zpátky svého starého Sammyho.
Vy si myslíte, že to Sammy hraje.
Firma si nemyslí, že to hraje.
- Jen chtějí mít jistotu... - Co si o něm myslíte vy?
Neměli bychom o tom mluvit. Pořád se můžete odvolat.
- Nechci se odvolat. - A proč jste tady?
Zkuste to pochopit. Já v něm nevidím hlupáčka. Vidím Sammyho.
Víte, jak mi je, když mám pocit, že si to všechno jen namlouvá?
Že kdybych řekla to pravé slovo, byl by zase normální?
Jestli...
Jestli už starý Sammy není, budu milovat nového Sammyho.
- Takhle se ale nemůžu hnout. - Co chcete ode mě?
Vy sám, řekněte, myslíte si, že Sammy svůj stav hraje?
Potřebuju vědět, co si opravdu myslíte.
Myslím si, že Sammy by měl být fyzicky schopen tvořit vzpomínky.
Děkuju.
Chtěl jsem jí pomoct. Myslel jsem, že chce jakoukoli odpověď.
Potřebovala něčemu věřit.
- Takovej bourák bys měl zamykat. - Co jseš zač? - Tvůj kámoš Teddy.
- Dokaž to! - Sammy! Vyprávěls mi o Sammym.
- Ježíšikriste! - Co děláš v mým autě?
Přišel jsi i o smysl o humor? Víš vůbec, proč tady jseš?
- Mám tady nevyřízené účty. - Rád bych ti něco řekl, Lenny.
Tvoje účty jsou dávno vyřízený. Jsi tady jen kvůli Natalii.
- Kdo je Natalie? - Kde myslíš, žes teď byl, sakra?
Jasně, podívej se na svý fotky. Její tam bude určitě taky.
Dobrý, jseš druhá Leibovitzová.
Měl by sis tam něco připsat. "Moc jí nevěř."
- Jo? A proč? - Podívá se na tvůj oblek a fáro
a bude se tvůj stav snažit využít ve svůj prospěch.
Už teďtě přiměla k tomu, abys u ní bydlel!
Nesmíš se tam vrátit. Napíšu ti jméno motelu.
- Ještě že mě máš. Nosí smůlu. - Jak to myslíš, že nosí smůlu?
Jede v drogách. Fajn, tak se koukej.
Vtomhle baru dělá. Její kluk je překupník drog. Dělá mu spojku.
On píše vzkazy na druhou stranu. Ona mu předá odpověď s pitím.
- Aco s tím mám společného já? - Využije tě ke svojí obraně.
- Před kým? - Půjdou po ní.
Budou chtít vědět, kam se její kluk poděl.
Někdo bude muset zaplatit. Tak to chodí. Mohla by to navlíct na tebe.
A nebo na tebe. Toho se bojíš? Že mě postaví proti tobě?
- Ne. - Proč ne?
Protože neví, kdo jsem.
- Proč za mnou chodíš? - Třeba ti chci pomoct.
Ona o tvým pátrání neví, Einsteine, tak si to zapiš.
Pomoc ti nabízí jen ve vlastním zájmu. Já nelžu.
Vezmi si tužku a napiš si to.
Nevěř jí.
- "Nevěř jí" - Aje to. Spokojenej? - To budu, až odjedeš z města.
Proč?
Došlo ti, že když tu budeš dlouho, začnou se lidi vyptávat?
- Na co se začnou vyptávat? - Na co by ses měl ptát ty sám.
- Například? - Kdes vzal ty hadry a auto?
- Mám peníze. - Kdes je vzal? - Zdědil jsem je po ženě.
Byl jsem pojišťovák. Měli jsme pojistku.
Tak sis ve svém zármutku pořídil jaguára?
Ty nemáš ani ponětí, co? Nevíš ani, kdo jseš.
Ale vím. Nemám amnézii.
Pamatuju si všechno před tou událostí. Jsem Leonard Shelby...
To jsi býval. Ale kdo jsi teď, to nevíš.
Co se z tebe stalo, po té události.
Hraješ si tady na detektiva a ani nevíš, kdy se to stalo.
Zeptám se tě jinak. Oblíkal ses takhle, když jsi byl pojišťovák?
Nebyl jsem pojišťovák, prošetřoval jsem pojistky.
Jasně. Jseš vyšetřovatel. Třeba bys měl vyšetřit taky sebe.
Díky za radu.
Udělal bys pro mě něco? Nevracej se tam.
Jdi do motelu za městem.
Bylo to prima, Lenny.
Nevěř jí.
Nevěř mu, lže.
K čertu! Potřebuju něco svýho.
Neměla na mě přenášet tu zodpovědnost.
Já prošetřuju pojistky, nejsem doktor.
Jo, asi jo. Měl jsem spoustu jiných věcí.
Právní odpovědnost, velký finanční...
"Nikdy neber telefony"
Kdo volá?
Napiš si, co se stalo. Napiš si to. Soustřeď se! Najdi tužku!
- Co se stalo? - Co bys řekl? Zmlátil mě.
Kdo?
Sakra, Leonarde! Dodd! Dodd mě zmlátil!
Proč?
Protože jsem udělala, cos chtěl. Jít za ním a říct mu o Teddym?
- Skvělý nápad. - Uklidni se... Nic se ti nestane.
No tak, posaď se.
Sedni si.
Tak se posaď.
Bude to dobrý. Přinesu ti na to led.
Tady to je.
Udělala jsem přesně to, cos mi řekl.
Šla jsem za Doddem.
Řekla jsem mu, že žádné peníze od Jimmyho nemám.
Ani drogy.
Že asi všechno sebral Teddy.
Aco na to on?
Nevěřil mi.
Prý ty drogy musím sehnat, nebo mě zabije. A pak mě začal mlátit.
- Kde je? - Proč?
- Půjdu za ním. - Aco?
Rozbiju mu ciferník a řeknu mu, ať si najde toho Teddyho.
On tě zabije, Lenny.
- Moje žena mi říkala "Lenny". - Jo?
Jo. Ajá jsem to nesnášel.
Ten chlap je hrozně nebezpečnej. Přijdem na něco jinýho.
Ne... Jen mi ho popiš.
A řekni mi, kde ho najdu. Nemáš tužku?
V kabelce.
Stejně si tě asi najde.
- Jak to? - Řekla jsem mu o tvým autě.
Proč?
Řezal mě jako blázen. Musela jsem mu něco říct.
Všechno mi to napiš.
Buď opatrný.
Budu v pohodě.
- Takovej bourák bys měl zamykat. - Co jseš zač?
"Nikdy neber telefony"
Recepce? Jasně, Burt. Tady je Shelby z pokoje 21 .
Přesně tak. Nepřepojujte mi sem žádné hovory. Ne. Žádné.
- Co se děje? - Někdo se objevil. - Kdo?
- Říká si Dodd. - Aco chce?
Chce vědět, co se stalo s Jimmym a jeho prachama. Myslí, že je mám já.
- A máš? - Ne.
O co tady jde?
Ty nemáš páru, co se děje. Je ti to všechno jedno.
- To ten můj stav. - Já vím o tvým stavu, Leonarde.
Asi o tom vím víc než ty. Ty nemáš o ničem jiným ani páru.
- Co se stalo? - Jimmy šel za nějakým Teddym.
Vzal s sebou spoustu peněz a už se nevrátil.
Jimmyho parťáci myslí, že nalítl. Ty Teddyho znáš? Jak dobře?
- To nevím. - Nebraň ho! - To nedělám. - Pomoz mi.
- Jak? - Zbav mě Dodda.
- Jak? - Zabij ho. Zaplatím ti.
Nemůžu někoho zabít pro prachy.
A pro co? Z lásky? Kvůli svý ženě bys zabil, ne?
- To je něco jiného. - Pro mě ne. Já si ji nevzala.
- Nemluv tak o mé ženě. - Kurva! Můžu si říkat, co chci!
Můžu říct, že tvoje žena byla kurva a pořád budem kamarádi!
Tobě se to řekne! Ty si nic nepamatuješ, nemáš nikdy strach!
- Klid, o mě tady nejde. - A třeba jde!
Jak bys to mohl vědět? Ty přece nevíš vůbec nic!
- Bát se neumíš. Umíš se naštvat? - Jo!
Ty jseš ubožák! Můžu ti nakecat, co chci, ty kreténe!
- Zavři klapačku. - Nezavřu.
Vychutnám si to, když vím, že bys mě mohl zarazit.
Ale na to se nezmůžeš. Nemáš tužku?
Mohl sis napsat, že podle Natalie je tvoje žena kurva.
- Už ani slovo! - O tvý zkurvený ženě?
Já o tvým stavu četla, Leonarde.
Příčinou ztráty krátkodobý paměti může být pohlavní choroba.
Třeba kundou tvý ženy prošel pták, co z tebe udělal mentála!
Jseš ubohej vypatlanec.
Můžu si říkat, co chci. Stejně si to nebudeš pamatovat.
Pořád budem nejlepší kamarádi.
Možná i milenci.
Kurva!
Tak zatím.
Soustřeď se.
Najdi tužku. Napiš si to. Napiš to.
Soustřeď se...
Mysli na to...
Najdi tu tužku. Musím najít tužku. Teď si to zapiš.
Zapiš si, co se přesně stalo. Dělej! Musím najít tu tužku!
Soustřeď se!
Mysli na to! Najdi tužku, zapiš si to.
Napíšu si, co se stalo. Napíšu si to.
Soustřeď se. Mysli na to. Najdi tužku.
Co se stalo?
- Co bys řekl? Zmlátil mě. - Kdo?
Kdo?
Sakra, Leonarde! Dodd! Dodd mě zmlátil!
Haló?
Tady je Burt z recepce.
Nechcete žádný telefonáty, ale volá vám chlápek, prej je polda.
- Polda? - Jo.
- Prej pro vás má informace. - Hrozně nerad telefonuju.
- Potřebuju lidem vidět do očí. - Tak co mu mám...
Můžeš spát na gauči. Je docela pohodlný.
Posaď se.
Díky.
Jak dlouho myslíš, že ti to bude trvat?
Říkals, že hledáš muže, který zabil tvou ženu.
Záleží na tom, jestli je ve městě nebo ne.
Mám ho tady ve složce.
Řekni mi něco. Jestli máš všechny potřebné informace,
proč to nepředáš policii?
- Oni ho hledat nebudou. - Proč ne?
Myslí si, že neexistuje.
Řekl jsem jim, co jsem si pamatoval.
Spal jsem.
Něco mě probudilo.
Její strana postele byla studená. Byla pryč už chvíli.
Musel tam být ještě jeden muž.
Někdo mě praštil zezadu. To je poslední, co si pamatuju.
Policie mi nevěřila.
Jak si vysvětlují, co si pamatuješ? Tu pistoli a tak?
John G. byl mazaný. Byl mazaný.
Vyměnil mrtvému zbraň za tu, kterou mě praštil.
Nechal tam mou zbraň a to auto. Naservíroval jim to.
Našli pistoli s mou krví v rukou mrtvého muže.
A našli jenom moji zbraň. Nepotřebovali někoho hledat.
Já jediný jsem to popíral. Ale já mám poškozený mozek.
Policajti nebudou věřit někomu, kdo je v mým stavu.
Jestli ti to pomůže, Leonarde, můžeš tu pár dní zůstat.
- Díky. - Musím se vrátit do práce.
Udělej si pohodlí. Dívej se na televizi, dej si něco k jídlu.
- Chovej se jako doma. - Ještě něco.
- Abych tě příště poznal. - Jmenuju se Natalie.
Natalie.
"Vzpomeň si na Sammyho Jankise"
- Co se děje? - Někdo se objevil.
"Vezmi to, volám ti"
- Pozornost podniku. - Díky.
Ty vážně nejseš v pořádku. Přesně jak to říkal ten polda.
- Ten tvůj stav. - Nikdo není dokonalý.
Co si pamatuješ jako poslední?
- Svoji ženu... - To je milý. - Jak umírala.
Pamatuju si, jak moje žena umírala.
Přinesu ti jiný.
Tohle nevypadá moc dobře.
Proč mi voláte? Co chcete?
Vím, že jste polda, ale co chcete? Udělal jsem něco?
Já nevím. Možná něco špatnýho.
Nepamatuju si, co jsem udělal. Stejně byste mi nevěřil.
Kvůli mému stavu! Takovým lidem se nevěří!
Sammymu taky nikdo nevěřil. Ani já jsem mu nevěřil!
Bar U Ferdyho.
Stav se. Natalie.
- Dal bych si pivo. - Co chceš? - Pivo, prosím.
Vtakovejch hadrech tady nemůžeš jen tak chtít pivo.
- Co je na tom obleku špatného? - Co tady děláš?
- Chci mluvit s Natalií. - To jsem já.
My už jsme se někde viděli, ne? Tak proč jsem tady?
- To mi snad řekneš ty. - Nevím. Nemám krátkodobou paměť.
- Tak ty jsi ten s tou pamětí. - Odkud o mně víš?
- Můj přítel mi o tobě říkal. - Jo? Kdo je ten přítel?
Jimmy Grants. Znáš ho?
- Ne. - On tě ale zná.
Říkal, že bydlíš v Discount Inn. Hledal tě tu nějakej polda.
Prý hledá chlápka, co si nic nepamatuje, ani jak se sem dostal.
Řekla jsem, že takových je spousta.
Ztrátu krátkodobé paměti způsobuje i alkoholismus.
- Ty jsi Teddy? - Ne, Leonard.
- Teddy tě poslal? - To nevím.
- Co se stalo s Jimmym? - Ani to nevím.
Ty si nic nepamatuješ? Nevíš ani, cos zrovna udělal?
Nedokážu vytvářet vzpomínky. Všechno se mi maže.
- Tak proč jsi přišel sem? - Tohle jsem měl v kapse.
Ve svý kapse...
Místní sázka. Přidáš se?
- Ne, díky. - Jde o spoustu peněz.
Výtěžek půjde na charitu. Pomůže mi to.
Děkuju.
- Na účet podniku. - Díky.
Jste prostě v háji, protože vám nikdo nevěří.
Nevěřili byste, jak vás malé poranění mozku zdiskredituje.
Nejspíš je to spravedlnost za to, že jsem nevěřil Sammymu.
Víte, co mi je?
Nevíte nic.
Zlobíte se a nevíte proč. Cítíte se provinile a nevíte proč.
Můžete udělat cokoli a za deset minut o tom nebudete vědět.
Jako Sammy. Mohl bych udělat něco jako Sammy.
Neřekl jsem vám, jak to dopadlo se Sammym a jeho ženou?
Přišla za mnou do kanceláře. Myslel jsem, že mě chce nachytat.
Nikdy jsem neřekl, že to hraje. Jen že jeho stav je psychický.
Později jsem se dověděl, že se rozhodla Sammyho vyzkoušet.
Sammy? Musíš mi dát injekci.
Nepochybovala o tom, že ji miluje. Tak našla způsob, jak ho vyzkoušet.
Sammy?
Musíš mi dát injekci.
- Myslela, že ho odhalí. - Aje to...
Nebo mu nechtěla dál ubližovat.
Sammy?
Musíš mi dát injekci.
Ani to neucítíš.
Upadla do kómatu a už se z toho nedostala.
Sammy nic nechápal a nedokázal vysvětlit, co se stalo.
Od té doby je v ústavu. Ani neví, že jeho žena zemřela.
Mýlil jsem se v Sammym i v jeho ženě. Nešlo jí o peníze.
Chtěla jen pochopit jeho problém. Jeho mozek nereagoval na cvičení.
Ale nic nepředstíral. Vjeho očích viděla to co dřív.
Dokonce i mně připadalo, že mě poznává. Vím, že se to dá hrát.
Když od vás čekají, že je poznáte, tak to zahrajete.
Aby vás doktoři pochválili. Abyste nebyl takovej vypatlanec.
Jaký překupník drog?
"Vytetovat: Poznávací značka SG13 7lU"
- Tak co, Lenny, jak to jde? - Nemůžete zachovat soukromí?
- To je dobrý, my se známe. - Jak jsi mě našel?
Podle toho jaguára venku.
Co tu ještě děláš? Na severu taky tetujou.
Chtěl jsem si něco zaznamenat, než na to zapomenu.
- Tak ti to přeparkuju. - Chvilku tam vydrží. - Počkejte venku!
Do háje... Tak jo. Něco pro tebe mám.
Fakt číslo šest. Poznávací značka SG13 7lU.
Nechte nás chvilku.
- Musíš odsud vypadnout. - Proč?
Kolikrát to budu říkat? Není to tu pro tebe bezpečný.
Hledá tě policie. Seženu ti novou totožnost. Šaty.
- Pro začátek by stačilo nový auto. - Moment. Jakej polda?
Zlej polda. Ten, co tě poslal do Discount Inn. Volá ti.
Vypráví ti blbosti, strká ti pod dveřmi obálky.
- Jak to všechno víš? - Řekl mi to. Přijde mu to vtipný.
- Kecáš. - Ne. Volá ti schválně.
Občas to nevezmeš, tak ti dá obálku, abys to pak zase vzal.
Tvrdí, že John G. je místní překupník drog. Jimmy Grants.
- Kdo je Jimmy Grants? - Jimmy je překupník, Leonarde.
Ten polda chce vědět, jak to chodí. Do něčeho tě zatáhne.
- Jak to víš? - Jsem práskač.
On je cizí. Místní nás na to zavolali.
Kdyby věděl, že ti pomáhám, tak by mě zabil.
Obleč si ty hadry. Avypadni odsud.
No tak, Leonarde. Pojď!
"Nevěř mu, lže"
Kecáš...
Stav se. Natalie. Bar U Ferdyho.
Ahoj, Jimmy.
Promiňte. S někým jsem si vás spletla.
Pardon.
To nic.
"Stav se. Natalie"
Tak ten Jimmy Grants prodává drogy v baru svý holky?
Ale přijde sám, bez ní?
Taky jsem si myslel, že přes drogy ho dostaneme nejsnáz.
Ne, uděláme to teď.
Jste v hale? Jak vypadáte?
Hned jsem tam.
Lenny!
Poručík Gammell?
Jasně. Pojď.
- Úsměv. - Počkej, tady ne...
Sem.
- Poručík nebo nadporučík Gammell? - Napište si tam jen Teddy.
- Proč? - Pracuju inkognito.
Pojede tímhle směrem, moje číslo je dole, kdyby něco.
- Vy se mnou nejdete? - To by nebyl dobrej nápad...
Pěkná fotka, vypadám hubenější.
Lenny?
Nech se prosit.
Teddy?
Teddy!
Jimmy.
- Kdo sakra jste? - Vy jste Jimmy Grants?
- Hledáte snad jiného Jimmyho? - Pamatujete si mě?
Jo. A kde je sakra Teddy?
No?
Kurva! Co to děláte?
Svlíkej se.
- Teď děláte velkou chybu. - Svlíkej se!
- Mý společníci uměj bejt zlý. - Už ani slovo.
- Já věděl, že mu nemám věřit. - Dolů s tím.
Kalhoty taky.
- Proč? - Nechci, aby byly od krve.
Moment. Počkat. Řekl vám, co jsem přivezl?
- Svlíkni ty kalhoty! - Mám v autě dvě stě táců!
- Vemte si je! - Myslíš, že se dám koupit?
- Vemte si prachy a běžte! - Já tvý prachy nechci!
Aco teda? Co po mně chcete?
Chci zpátky svůj život!
Sammy.
Řekl "Sammy". Jak může vědět o Sammym?
Co jsem to udělal?
Pane? Potřebuju pomoct. Leží tam chlap...
- ...musíme mu sehnat doktora. - Jasně.
Nevím, co se stalo. Mám problémy s pamětí. Známe se?
Ne. Žádný strach, jsem policajt.
- Dýchá ještě? - Já nevím. Možná.
Co jste tady dělali?
- To nevím. Ten můj stav... - Snad je lepší než jeho.
On je totiž mrtvý.
- Lenny! Co to děláš? - Teď si mě pamatujete, co?
- Jseš polda? - Jo! Pomohl jsem ti ho najít!
- Zvedej se! Zvedej se! - Špatně si to vykládáš!
- Kdo je to? On mě znal. - Bodejť. Znásilnil ti ženu.
Kecáš! To není on!
Jmenuje se James Grants. John G. Podívej se na svý tetování.
- Proč ti vezl 200 táců? - Cože?
- Na co to bylo? - Řekl jsem mu, že mám amfetaminy.
- Šlo o drogy? - Ne! Jo... a taky o tu tvou věc.
Jimmy je tvůj člověk. Řekl jsem si, že si trochu přivyděláme.
- Odkud mě znal? - Z Discount Inn. Prodával tam.
Ten chlápek v recepci mu dával echo, když se tam někdo ukázal.
Zavolal Jimmymu hned, jak sis to tam vyfotil.
- Využils mě! - Dostaneš půlku. - Znal Sammyho! Proč bych mu to říkal?
Vyprávíš to každýmu na potkání.
Vzpomeň si na Sammyho Jankise...
Ta historka je čím dál lepší.
Něco si nalháváš, abys byl šťastnej. Na tom nic není.
Koho zajímá, že na některý věci bys radši zapomněl?
- O čem to sakra mluvíš? - Co já vím?
Tvoje žena to napadení přežila. Nemohla uvěřit tvýmu stavu.
Mořila tě. Ta bolest a strach ji ničily.
Ten inzulín.
To byl Sammy, ne já. Řekl jsem ti to.
To si pořád namlouváš. Achceš si to zapamatovat. Učit se opakováním.
Sammy nechal svou ženu umřít. Skončil v ústavu.
Sammy to hrál. Byl to podvodník.
Nikdy jsem neřekl, že to hrál.
- Řekl jsi, že byl podvodník. - Spletl jsem se. To je celé.
- Sammyho žena za mnou přišla. - Sammy ženu neměl.
To tvoje žena měla cukrovku.
Au.
- Moje žena neměla cukrovku. - Opravdu?
- Au. Nech toho. - Neměla cukrovku.
Copak neznám svou ženu? Zbláznil jste se?
Asi si vzpomeneš jen na to, čemu chceš věřit. Jako Jimmy.
- Jimmy není ten chlap. - Pro tebe byl.
Pomstil ses. Tak si to užij, dokud si to ještě pamatuješ.
Není to jedno, jestli to je ten pravý?
- To je dost velký rozdíl! - Stejně to nepoznáš. - Poznám.
- Nepoznáš. - Poznám. Nějak to poznám.
- Nebudeš si to pamatovat! - Poznám to.
To jsem si taky myslel. Byl jsem si tím jistý, ale nepoznals to.
Vážně. Pravýho Johna G. jsem ti pomohl najít před rokem.
- Je mrtvý. - Už mi nelži.
Lenny...
Byl jsem polda. Dělal jsem na případu tvý ženy. Věřil jsem ti.
Chtěl jsem, aby ses pomstil. Pomohl jsem ti toho chlapa najít.
Toho, co ti rozbil hlavu a znásilnil ti ženu.
Našli jsme ho a tys ho zabil.
Jenže ty sis to nepamatoval. Tak jsem ti pomohl znovu.
Hledali jsme chlapa, kterýho jsi už zabil.
- Jo? A kdo to byl? - Nějakej chlápek. Co na tom?
Žádnej důvod. Žádný spiknutí. Prostě to byla smůla.
Pár feťáků prostě nevědělo, že tvoje žena nežije sama.
Když jsi ho zabil, věřil jsem, že si to zapamatuješ. Ale ne.
Nepamatoval sis to, jako si nepamatuješ nic.
To jsem fotil já.
Hned jak jsi to udělal.
Podívej, jak jseš šťastnej.
- Chtěl jsem tě tak vidět znovu. - To fakt děkuju. - Jdi do hajzlu...
Dal jsem ti důvod žít a tys rád pomohl.
Nechceš znát pravdu. Sám si vymejšlíš pravdu.
Jako s tou policejní složkou.
Dal jsem ti ji celou. Kdo z ní vzal dvanáct stránek?
- Asi ty. - Ne, byls to ty. - Proč bych to dělal?
Aby sis vytvořil neřešitelnou hádanku.
Ta spousta měst, řada Johnů G. Nebo Jamesů G. Já jsem John G.
- Jmenuješ se Teddy. - Moje matka mi říkala Teddy.
Jmenuju se John Edward Gammell.
Hlavu vzhůru. Najdeme spolu spoustu Johnů G.
Pořád jenom fňukáš. Já musím žít s tím, cos udělal.
Já to dávám do pořádku. Ty si akorát hraješ na detektiva.
Žiješ kvůli mrtvé ženě.
Je to romantický úkol, který se nedal splnit, ani beze mě.
- Měl bych zabít tebe. - Nech toho, Lenny. Nejsi vrah.
Proto to děláš tak dobře.
Co to děláš? Víš, kolik je hodin?
Dáme si pivo. Zvu tě.
Sakra!
Nejsem vrah.
Jsem jen člověk, který chce dát věci do pořádku.
Mohl bych zapomenout na to, cos mi řekl?
"Nevěř mu, lže"
Mohl bych zapomenout na to, cos mě donutil udělat?
Myslíš, že chci rozluštit další hádanku? Najít dalšího Johna G?
- Ty jsi John G. - "Vytetovat"
- Tak můžeš být můj John G. - "Poznávací značka"
Nalhávám si něco, abych byl šťastný?
Ve tvém případě, Teddy...
...to udělám.
- To není tvoje auto! - Teď už je.
- Ježíšikriste! To nemůžeš! - Proč? - To je toho mrtvýho!
Někdo ho pozná.
Radši ať mě mají za mrtvého než za vraha.
Možná to tak chvíli nechám.
Lenny!
Pomoz mi najít ty klíčky!
Pomoz mi najít klíčky!
Lenny!
Musím věřit světu mimo mou vlastní hlavu.
Musím věřit, že moje činy mají pořád ještě smysl.
l když si je nepamatuju.
Musím věřit tomu, že když zavřu oči, okolní svět nezmizí.
Věřím tomu, že svět ještě existuje?
Je tam pořád?
Jo.
Všichni potřebujeme vzpomínky, aby nám připomněly, kdo jsme.
Ani já nejsem jiný.
"Vytetovat. Fakt č. 6: poznávací značka SG13 7IU"
Co jsem to říkal?
České titulky Kateřina Hámová
© 2007 24Snails.com www.levneknihy.cz
www.titulky.com