ПОВЕЧЕ ОТ МЕД
Филм на Маркус Имхоф
Прадядо ми и дядо ми отглеждаха пчели,
баща ми също.
Отначало не се интересувах от пчели, страхувах се от ужилванията им.
Когато баща ми остаря, ми каза:
"Ако продължаваш да избягваш пчелите, ще ги продам!"
Идеята не ми хареса.
Казах си:
"Щом родителите ми могат да устояват на пчелните ужилвания,
значи и аз мога да ги понеса."
Не съм мекушав, в края на краищата!
Семейството ми е от пчелари.
Дядо ми имаше фабрика за консерви.
Имаше градина с плодни дървета и храсти
и кошери с пчели.
Харесвах дядо си, защото имаше много животни, като кучета и коне.
Пчелите бяха любимите животни на дядо.
Той притежаваше 150 пчелни кошера.
Лежейки в тревата на градината му, обичах да слушам пчелите.
Баща ми обясняваше как пчелите са необходими за опрашването на цветовете
и за съществуването на много от земеделските култури.
За да привличат пчелите, цветовете произвеждат сладък нектар.
Премествайки се от един цвят към друг, пчелите пренасят и прашеца.
Събирайки мед, пчелите оплождат и цветовете.
Дядо ми е управлявал градините, машините и хората.
Бил е очарован как всичко се сработва.
Но времената са трудни за пчелите. От няколко години много от тях умират.
Не само в Швейцария. Пчелите умират в световен мащаб.
Това е в новините навсякъде. Но причината все още е загадка.
В това мое пътуване се опитвам да разгадая тази мистерия.
В почти пълен цъфтеж сме.
Чудесно е да сме тук в такъв красив момент от годината.
Просто е прекрасно.
И никой не вижда това.
Само пчеларят го вижда, както и фермерът.
Слушай!
Чуваш ли го?
Това е звукът на пари.
Прясно отпечатани пари.
Пчели и дървета.
Страхотно!
Дами,
как сте днес?
Заети ли сте?
Топло е, слънчево.
Тази ядка не е паднала при разклащането и е останала неприбрана.
И точно тук...
Вкуснотия!
Една трета от всичко, което се яде, не би съществувало без пчелите.
Дядо ми разказа как действа.
Всички цветни и добре миришещи цветя и растения се оплождат от насекоми.
Другите растения се оплождат от вятъра.
Дядо ми сам рисуваше етикетите за бурканите със сладко.
Но конкурентите му бяха по-ефективни и внасяха плодовете с влакове.
Дядо ми фалира. Накрая му останаха само пчелите.
Те все още му носеха мед, но ябълките растяха в градините, които загуби.
Направихме нещо като сделка с производителите на бадеми.
Знаем, че има рискове и възможности.
Бадемовите градини носят много пари.
Това не е тайна. Имаме 4000 пчелните кошери тук.
По 150 долара на кошер са 600 хиляди долара.
За мен това са истински пари.
Това може би е Джо Блек.
Сигурно днес лети до Бейкърсфийлд.
Мисля, че Калифорния произвежда поне 80%
от световното производство на бадеми.
Бадемите, които всъщност се търгуват на световните пазари,
са дори още повече. Може би се доближаваме до 90%.
Не е изгодно да се отглеждат бадеми в много малък мащаб.
Не виждам причина системата да не бъде устойчива в дългосрочен план.
Нищо, видяно през 35-те ми години в тази индустрия, не ме кара да мисля,
че такава концентрация на бадеми в една област
е обречена на провал по някакъв начин.
Че по някакъв начин ще се срути заради тази концентрация.
Не виждам никакви подобни изгледи.
Няма да имаме бизнес без пчелите.
Без някакъв вид насекоми-опрашители бадемите няма да имат никаква реколта.
Доказвали сме го отново и отново.
Нашият бизнес изцяло разчита на опрашването от пчелите.
Пчелите винаги се придържат към един вид цвят.
Една пчела винаги лети до ябълковото дръвче,
друга пчела винаги лети до друг колоритен цвят.
Само когато цялата работа с един вид цвят е завършена,
пчелата отива към друг вид.
Но тук те нямат избор.
Няма нищо, освен бадеми.
Вътре в кошера пчелите прехвърлят събрания нектар на своите сестри.
Те го дъвчат, докато се превърне в мед.
След това го съхраняват в медените пити.
Те опаковат прашеца в малки килийки
и го съхраняват като протеинова резерва.
Но пчелите носят вкъщи и информация за околността.
Като ученик в първи клас гледах ням филм за пчелите.
Заглавието на филма е "Танците на пчелите".
Режисьор е ученият Карл фон Фриш.
Той получи Нобелова награда за изследванията си,
и по-специално, че откри "танците на пчелите".
Забелязва, че пчелите разказват на своите сестри
къде и колко далеч от кошера се намира нектарът.
Колкото по-близо е до кошера, толкова по-бързо се клатят.
Като дете в киното, бях раздразнен от умните пчели и сложната им геометрия.
Пчелите са ужасно умни и сложни.
"Моля, пребройте се!"
Професор Мензел от Берлинския свободен университет
изследва въпроса дали пчелите могат да взимат свободни решения.
Неговите опити поставят пчелите пред дилема.
Те вече знаят едно място с нектар.
Една друга пчела след това ги информира за второ място с еднакво хубав нектар.
Какво ще направи пчелата?
Пчелата отлетя.
Константине, включи радара. Аз отивам към приемника.
Тук виждаме, че пчелата реши да лети до старото място с нектар.
Тя пристигна там. Обикновено на мястото има нектар,
но сега няма, защото го премахнахме.
Сега тя лети в кръг, търсейки нектара.
Сега не отива обратно към кошера,
а лети на изток.
На изток е второто място с нектар, за което й бяха казали в кошера.
Тук е второто място с нектар. Ето я и нея!
Мога да обявя кацането на червената пчела номер 23.
Вече събира нектара.
Сега трябва да се върне в кошера.
Изчислява най-добрия обратен път.
Тук тя пристига в кошера.
Можем да кажем, че дори с малкия си мозък
пчелата е способна да взима решения
между два възможни варианта.
Тя самостоятелно решава дали да отиде на едно или друго място.
Тя е едно прекрасно малко насекомо. Много е толерантна.
Не е много умна, но е наистина толерантна.
След две седмици това място за нас може да прилича на овощна градина,
но за тях ще бъде пустиня. Няма да има нищо за ядене.
Производителят на бадеми ще ми се обади: "Цъфтежът свърши, тръгвай си".
Така че ще си тръгнем. Защото ако оставим пчелите тук, ще гладуват.
Само да не ни прегазят.
Тази редица ли? - Ще направя първо тази, после онази.
Добре.
Благодаря ти.
Той ще започне от онази редица.
Затова е по-добре да се отдалечим малко.
Ако не пръскаше по пчелите, щеше да бъде страхотно.
Би било страхотно.
Тъй като това е наистина...
Идеално би било да пръскат през нощта, когато пчелите ги няма.
Когато на следващия ден течността изсъхне
не е толкова фатална за тях.
Ако просто пръскат през нощта...
Но... Знаете... През нощта не се вижда.
Не знаят къде са през нощта. Тези полета са огромни, ще се загубят.
Затова правят това, което правят.
Това не убива пчелите. Но ги отблъсква.
След като тази отрова изсъхне върху цвета,
пчелите я отнасят в колонията и с нея хранят бебетата.
19 дни по-късно виждаме отражението върху потомството.
Потомството умира.
Причината е фунгицидът. Почти всички го знаят.
Единствените две мотивации в живота са алчността и страхът.
Не знам как да се откажа от бизнеса и от начина си на живот.
Няма да бъда щастлив. Не е в моето ДНК.
Ние сме капиталисти. Искаме да се разрастваме.
Тотално световно господство.
Тук пчелите се чувстват добре.
За тях е празник.
Нищо чудно, че правят такъв чист мед.
Чиста природа, без фунгициди, никъде няма отрови.
Ще стане чудесен мед.
Вече очаквам с нетърпение да опитам този мед.
Нашите пчелите са от стара селска порода.
Свикнали са с околностите от векове.
Ако тук докарам пчели от вътрешността на страната,
те трудно ще преживеят зимата.
Моите пчели трябва да оцеляват при зими от по половин година.
И вече са свикнали с тях.
Ето защо всичко е наред.
Я виж ти!
Не ти е мястото тук, с тази жълта опашка. Махай се!
Там, зад тази планина, някой има пчели.
Нямам представа каква порода са, но от време на време идват тук.
Странната пчела с жълта опашка живее в друг пчелен кошер.
Нейната девствена майка е прелетяла над планината
и е била осеменена тук от мъжките пчели.
Това осеменяване се случва някъде във въздуха.
Майката намира рояк търтеи - мъжки пчели.
Търтеи от друга колония. На друга пчелар.
Една майка бива осеменена с до 10 търтея.
Подобно смесване може да се случи.
Каква порода са? - Карника.
Малко съм разочарован, защото старата селска порода бавно изчезва.
Да, тези имат жълта опашка.
Преди гледах селската порода. Баща ми също.
Защо я смени с Карника?
Да ти кажа честно, с нея вече не ми трябва стълба.
Няма вече да търся и събирам рояци. - Наистина ли?
От 70-те ми колонии само три летят наоколо за роенето.
Наистина ли? - Да, наистина.
Освен това, пчелите Карника много рядко ме жилят.
Жилят по-малко от селската порода? - Със сигурност.
Понякога работя с приятели, имащи селска порода.
Ако трябва пак да се върна към селската порода, ще зарежа пчеларството.
Не бих могъл да имам 70 колонии. - Наистина ли?
Нямам нужда от защитна мрежа. Вече никога не я използвам.
Не искаш ли да минеш към по-добро? - Мисля, че съм твърде стар за това.
Не си чак толкова стар. - Стар съм, все по-слаб съм.
Фактът, че осеменяването се извършва във въздуха от чужди търтеи,
а не вътре в собствения кошер от собствените братя,
е естествена защита срещу кръвосмешението.
Пчелата-майка е майка на всичките 50 хиляди пчели в кошера.
Тя прави до 2 хиляди яйца на ден,
което съответства на теглото на тялото й.
Другите пчели в кошера се грижат много добре за майката.
Те я хранят, те я почистват.
Когато майката умре, пчелите трябва да отгледат нова майка.
Този рискован период отнема един месец.
Майката снася и неоплодени яйца, от които ще се развият търтеи.
Яйцата, оплодени от търтеите, създават пчели-работнички.
Яйцето първо се превръща в ларва.
Пчелите хранят ларвите с нектар и цветен прашец.
После затварят капака.
Ларвата се превръща в какавида
и три седмици по-късно се появява пчела.
По-големите мъжки търтеи се нуждаят от три дни повече, за да се излюпят.
Търтеите трябва да бъдат хранени от пчелите,
за да имат достатъчно сила за полета си в следобедните часове,
опитвайки се да намерят някоя майка във въздуха.
През есента, в края на размножителния сезон,
останалите търтеи биват убити от пчелите.
Ако намеря новата майка, ще трябва да я убия.
Ето я и нея.
Забавляваш се с чужди търтеи!
Ето наказанието за това.
Всъщност медът не е за нас, хората.
Дядо трябваше да краде меда от пчелите
и да им дава евтина захар, за да ги компенсира.
Подобно на размяната на стъкълца за злато
с американските индианци преди 300 години.
Ние дори увеличихме добива на мед чрез разплождане.
По-голям добив, по-малко ужилвания.
Разплод на пчелите означава контролиране на майката им.
Тя е ключовата фигура.
Пчелите от колонията решават кога се нуждаят от нова майка.
Тогава те започват изграждането на специална клетка.
Преди да се настани новата майка,
старата напуска кошера с повечето от пчелите,
оставяйки кошера на новото поколение.
Започвайки от една колония, изведнъж стават две колонии.
Пчеларите контролират и манипулират този естествен процес.
Те взимат майката от колонията,
принуждавайки колониите да създават нови майки.
Сложих оплодената яйцеклетка в тази клетка.
Три дни по-късно става ларва.
Слагам тази ларва тук, в големите клетки.
Тук пчелите отглеждат нови майки със специално маточно млечице.
Чрез маркиране на ларвата със специално пчелно млечице,
пчелите решават да отгледат нова майка вместо обикновена пчела-работничка.
Сега слагам тази специална ларва в семейството отглеждач.
Искам да взема 51 нови майки от вас!
Моля ви да се грижите добре за тях, пчелички мои!
Пчелите-кърмачки са под стрес,
манипулирани от пчеларя.
Без майка няма никакво поколение.
Колонията спешно се нуждае от нова майка,
в противен случай ще умре.
Всъщност те се нуждаят само от една майка.
Но, за тяхно нещастие, отглеждат всичките 51 майки.
Първата излюпена майка ще убие всичките 50 други майки.
Една колония може да има само една майка.
Затова развиващите се майки трябва да бъдат събрани навреме
и да бъдат разпределени и отделени една от друга
в малки колонии до излюпването си.
Можете да видите как майката движи краката си.
Ще се излюпи след няколко часа.
Затова я слагам тук, при тази малка група пчели.
След секс с майката, търтеят умира.
Връщайки се от първия полет, майката е получила пет милиона сперматозоида.
Те ще й стигнат за осем години.
Веднага след като майката започне да снася, ще я извадим.
Сега можем да я продадем.
Това е постоянен маркер.
Всяка година използваме различен цвят.
С маркер майката може да се намери лесно в кошера
и ние знаем на колко години е.
Майките ще се изпратят до всяка точка на света.
Слагаме една в тази малка кутия, заедно с няколко пчели-работнички.
Вече образуват малка колония.
Сега вкарваме малко дим.
Майката все още мирише от маркера,
затова слагаме и малко вода.
Сега започват да се чистят една друга и я приемат като новата майка.
Ето още 60 евро, благодаря ти.
Маркираните майки се продават в цял свят,
или в малка кутия, или пък в по-голяма.
Това заминава за Инсбрук.
Трябва да пристигне до утре.
Европейските заселници донасят медоносната пчела в Америка.
Заселниците обработвали земята с плодове и зеленчуци.
Ето защо се нуждаели от пчелите.
Непрекъснато в САЩ се внасят нови породи.
Аз съм пътуващ пчелар.
На практика това означава, че ходя там,
където пчелите имат повече възможности да летят.
Обикалям цяла Америка.
За една година първо отиваме в Калифорния,
където бадемите и черешите отварят сезона
в най-ранната пролет, през февруари.
След това отиваме в щата Вашингтон
за опрашването на ябълка, кайсия и череша
в края на март и април.
Придвижваме целия инвентар в Северна Дакота за лятото.
Всички пчели произвеждат мед през лятото.
През октомври започваме да затваряме цикъла,
премествайки колониите обратно на запад преди зимата.
Така че всяка година правим една голяма обиколка.
От Калифорния до Северна Дакота са 2700 км.
Опитваме се да прекараме пчелите за два дни
и да изкараме само една нощ на пътя.
Колкото по-малко време пчелите изкарат на път,
толкова по-здрави ще бъдат те.
Когато ги возим, пчелите не могат да летят извън кошера си
и не мога да отидат до тоалетната.
Колкото по-дълго трябва да останат в кутията си и в цялата си мръсотия,
толкова по-нездравословно е за тях. Това ги стресира.
За пчелите не е естествено да пътуват.
Колкото по-скоро ги свалим от камиона, толкова по-добре ще бъде.
Спиранията са кратки.
Без вятър в кутиите става горещо.
На големите полета се смесват 1,5 милиона пчелни колонии,
което е две трети от всички пчели в САЩ.
Там те си предават едни други болести и паразити.
Така всяко заболяване може да се разпространи
много бързо в цялата страна.
Нозема е чревен паразит, убиващ пчелите отвътре.
Восъчните червеи могат да унищожат кошера.
Друг паразит убива ларвите.
Най-опасният паразит е кърлежът Вароа.
Този акар гнезди в пчелния кошер.
Младите акари атакуват ларвата и дори пчелите.
Те захапват тялото на пчелите
и започват да смучат течностите им.
Когато ухапят пчелите, могат да се появят вирусни инфекции.
Пчелите загубват крилата си.
Тук има много малко пчели. Това е проблем.
Нека да погледнем.
Няма пчели.
Това хич не ни харесва.
Класически Синдром на празния кошер.
Майката...
Двадесет приятеля...
и нищо друго.
Това е пълна загуба. И ние не знаем защо.
Просто...
просто ги няма!
Изобилие от цветен прашец.
Изобилие от нектар.
Никакви следи от потомство.
Свикнал съм със смърт в епични пропорции.
Хич не ми харесва.
Но сърцето вече не ме стяга като преди.
Преди ме болеше, сякаш е умрял някой от семейството ми.
Сега е просто нещо, което трябва да изчистя. Просто е...
нещо за оправяне.
Нямам време да го приемам лично. Знам, че кошерът не биваше да умира.
Не знам защо умря. И не мога да направя нищо.
Просто трябва да продължа напред.
Не мога да скърбя за загубата на този кошер.
Това е просто част от играта.
Останаха 365 от 456.
456 общо.
Това са 20%.
Това е най-лошата ни загуба. - Да, най-лошата досега.
Но тези тук са добре.
Да се надяваме, че ще им се размине.
91 кошера.
Притиснат съм в ъгъла. И се боря с това, което имам:
Химикали.
След стресиращото пътуване пчелите се хранят с вода и захар,
смесени с антибиотици.
Навсякъде в Европа, Северна Америка и Китай
в днешно време пчелите вече не могат да оцелеят без лекарства.
Добре. Да включим програмата.
Този жълт неврон не само дава съобщението "награда".
Освен това той съдържа информацията "Това е добро".
Има друг неврон, отговарящ за страха и защитата.
50-те хиляди малки мозъка, свързани в мрежа,
заедно образуват супер организъм.
Огромно семейство с 50 хиляди члена.
Всеки член на семейството изпълнява задълженията си.
Никой не командва. Всеки работи.
Дори ларвата е част от цялата информационна мрежа.
В тъмното пчелите разнасят миризми.
Мога да си представя какво пропуска един далтонист,
но не и как изглежда светът, ако го възприемаш само с носа си.
Всяко пипало на пчелите съдържа около 60 хиляди ароматни сензора.
Усещайки ароматите наоколо, пчелите знаят всичко, което става в кошера.
Дори краката им съдържат ароматни сензори.
Харесвам това, че знаят всичко, като: "Къде е майката",
"Има ли достатъчно яйца", "Има ли достатъчно резерви".
Една пчела не може да оцелее без колонията.
Отказва се от индивидуалната си свобода заради благополучието на колонията.
Всеки ден около 2000 пчели умират и около 2000 се излюпват.
Дали всяка от тях не е като клетките в едно тяло?
И дали този суперорганизъм като цяло не е всъщност истинското животно?
Интересен въпрос е: Имайки предвид, че колонията
е сложно организирана система, подобна на жив организъм,
дали е способна да изпитва нещо подобно на емоции?
Отговорът е: Да, колонията като цяло може да има свои собствени чувства.
Чрез роенето една колония се разделя на две колонии.
В промишлено пчеларство този процес се манипулира,
за да се получат четири колонии от една.
Така пчеларят се компенсира за мъртвите колонии.
Пило.
Мед.
Яйца.
Всеки се нуждае от някой, с който да поговори.
Някой, който да изслушва проблемите му.
Не е нужно да прави нищо друго.
Всеки се нуждае от някой, с който да поговори.
Всеки кошер бива разделен.
Пилото, медът и яйцата се отделят в различни кутии
и различните колонии се смесват.
Повечето от майките не оцеляват при този процес.
Нови майки пристигат с куриер.
Нещата се промениха бързо. Ние не пазим пчелите, както е правил баща ми.
Дядо ми вероятно щеше отчаян да напусне този имот,
ако беше видял начина, по който отглеждаме пчелите днес.
Той би си помислил: "Боже мой, вие сте изгубили душата си!
Не сте грижовни и състрадателни при отглеждането на кошера!"
Той би казал, че сме жертвали отношенията си с колонията.
Но тогава вероятно е било по-лесно да се поддържат отношенията с кошера.
Той работеше с около 1500 кошера.
Ние стартирахме с десет пъти повече. Имаме 10 пъти повече служители,
10 пъти повече имот, 10 пъти повече инсталации и съоръжения.
10 пъти повече камиони, мощности, и 10 пъти повече разходи.
Колонията от черна селска порода създаде нова майка без жълта опашка.
На моминския си полет майката не напусна тясната долина.
Така че колонията е истинска селска порода.
На пръв поглед изглежда добре.
Но няма много челяд.
О, не, Фред. - Какво видя?
Не изглежда добре.
Виж тези силно изразени признаци.
Това е типично за болестта "гнилец".
Да се надяваме, че е само тук.
За съжаление тази колония също е болна.
Не ми харесва това, което виждам.
Пчелите не си чистят вече кошера.
Лош знак е, когато пчелите спрат да почистват.
По дяволите! Ужас!
Виждаш ли го?
Тази колония е загубена, Фред.
Мога да го помириша.
Щом може да се помирише, положението е много лошо.
Май трябва вече да пускаме серен газ.
Откъде идва този гнилец?
Това е бактериално заболяване. Много е заразно.
Може би чужди търтеи са го донесли в кошера.
Много съжалявам за теб.
Отиваме с кола на юг, в провинцията Шанси.
Шофираме 2000 км.
Пътят отнема два дни. Двама шофьора се редуват.
Това е наистина дълъг път.
Когато пристигнем на юг,
наемаме голям склад, където изсушаваме цветния прашец.
Когато започне цъфтежът, купуваме ябълкови цветове от фермерите.
Тогава започваме да обработваме цветовете.
Возим и хладилник в колата си.
Шофирайки обратно на север,
когато спираме, използваме местен ток за хладилника.
С хладилника пазим прашеца плодороден.
Веднага щом ябълковите дървета започнат да цъфтят тук, на север,
продаваме цветен прашец на местните фермери.
Мао Дзедун искал да се отърве от всички врабчета.
Той казал, че врабчетата крадат реколтата от народа.
Милиарди врабчета биват елиминирани.
В резултат от това загиват и много насекоми и буболечки.
Насекомите измират от използването на пестициди.
Също така и пчелите.
Нося ви прашеца. - Здравейте!
Дали 50 грама са достатъчни? Тази година няма много цветен прашец.
Това е всичко, което имам сега.
Когато го продам, пак ще се свържа с вас.
Взимам 4 юана за грам, можете да го продадете за 5 юана.
Пакетът е с 50 партиди, пребройте ги.
Можете да ми дадете парите.
Със сигурност ще го продадете лесно. - 15, 16, 17...
Айнщайн е казал, че ако пчелите умрат,
четири години по-късно ще умрат и хората.
Аз пътувам във времето към бъдещето:
невероятно е, но в Китай има региони без пчели.
Неохотно ми позволяват да снимам.
В университета в Пекин учените проучват въпроса
кой е по-добър опрашител - хората или пчелите.
Резултатите от изследванията са ясни: пчелите са по-добри опрашители.
Ето какво правим през цялото лято.
Вижте това изобилие от мед. Красив летен мед.
Изчезвай! Това е мое.
Те не обичат много да споделят.
Мисълта ми беше, да го опитате.
Наистина е хубав, идва направо от кошера.
Травмиращо е за тях. Не разбират какво става.
Защото месеци наред летят в областта необезпокоявани,
а сега изведнъж някой идва и ги одимява,
взима кошерите, обира восъчните им пити
и се отнася грубо с тях.
Сега капаците се слагат отново, но кошерът е много по-малък от преди.
За трите до четири седмици от своя живот
една пчела може да произведе около една чаена лъжичка мед.
За 1 кг мед разстоянието, прелетяно от пчелите,
е около 3 пъти обиколката на Земята.
Пчелите филтрират всички химикали в собственото си тяло.
Те се жертват за потомството.
Ларвата трябва да яде чист мед.
Но в него попадат и остатъци от пестициди.
За да се заместят пчелите тук, ще трябват много китайски фермери.
За това изобилие от бадеми четири милиарди пчели
трябва да работят в продължение на 1 месец.
Дори вегетарианецът е зависим от индустриализираното пчеларство.
Аз все още търся причината за смъртта на пчелите по света.
Още в ранна възраст учим божията благословия за израстването:
"Плодете се и се множете, пълнете земята и я подчинете".
Няма определена причина за проблемите на пчелите.
Те не умират просто от пестициди, паразити,
антибиотици, кръвосмешение или стрес,
а от сбора от всички тези неща, което им идва вече в повече.
Пчелите умират заради доминацията на човешката цивилизация.
Хората превръщат дивите пчели в безвредни опитомени пчели.
Но защо пчелите се примиряват?
Не искат ли да отвърнат на удара?
За този филм пътувахме много,
за да разкажем една история от "Алиса в огледалния свят".
Надпреварата с Черната царица е случка, когато Черната царица и Алиса
тичат постоянно, но остават на едно и също място.
"В нашата страна" - казва Алиса - "обикновено ще стигнете някъде другаде,
ако дълго тичате много бързо, дълго време, както тичахме ние. "
"Много е бавна вашата страна!" - отвръща Царицата.
"У нас, виждаш ли, тичаш, колкото можеш, за да останеш на същото място.
Ако пък искаш да идеш другаде, трябва да тичаш два пъти по-бързо".
Един от първите, пристигнали на мястото, е главният пожарникар на Лейквил.
Той не разбира защо има облак около произшествието, а няма никакъв пожар.
Имаше черна мъгла около мястото. Никога не съм виждал нещо подобно.
Той не знае, че кара направо към рояк пчели.
Ужилен по лицето няколко пъти,
той веднага нарежда на екипажа да сложи пълна защитна екипировка.
14 души са починали в САЩ от 2004 г. насам
след нападения на рояци пчели-убийци.
Пчелите-убийци са избягали от бразилска лаборатория за разплод.
След това мигрират през Централна Америка и Мексико.
По пътя си сеят смърт и загиват стотици хора.
Пчелите-убийци са кръстоска между европейски и африкански пчели.
Правилното им име е "африканизирана медоносна пчела".
26 рояка успяват да избягат от лаборатория в Сан Паоло.
Дали пчелите най-накрая не са започнали ответен удар?
Дойдох да взема пчелите ти.
Трябва да свалим тези неща.
Ще ми дадеш костюм, нали? - Да, ще ти дам костюм.
Фред, ти си ми приятел!
През 1992 г. кметът ме извика у дома си.
Каза, че иска да взема пчелите му,
защото съседът му си е направил манеж за коне.
Пчелите от имота му жилеха конете и хората,
защото конете вдигат много шум и земята вибрира,
което, разбира се, не се харесва на пчелите.
Отидох облечен така, без защита, само по риза с къс ръкав,
защото бях свикнал да работя с европейските пчели
и мислех, че това няма да е голям проблем.
Отидох там и разбрах, че всъщност е проблем.
Пчелите бяха много по-свирепи от всички пчели, които някога бях виждал.
Не бях сигурен какви точно бяха.
Мислех просто да махна майките и да пусна хубави нови майки,
защото тези пчели бяха прекалено зли.
Сложих добра майка и пчелите я убиха веднага,
а след това отгледаха собствена майка.
Винаги е добра идея първо да се изпикаеш.
Преди да разтревожим пчелите.
Ако трябва да ходиш до тоалетна, сега е моментът.
Не, няма нужда. Добре съм.
Готов ли си, Фред? - Готов!
Внимавай!
Красиво гнездо.
Перфектни редове. Изпълнено с кухини.
Това са твоите пчели-убийци.
Медът тече. Този ред е пресен.
Отзад питите с пчелно пило ли са? - Да.
Погледни го!
Красиво е!
Изглежда добре дори в кофата.
Знаеш ли, Рибо, когато живеехме в Тъксън преди 15 години,
вероятно щеше да ни струва 1000 долара да вземем това.
По онова време ме нападнаха паразитни акари.
Реших да не третирам с химикали злите кошери
и така акарите да ги убият.
Но акарите не ги убиха.
Тези кошери процъфтяваха без лечение,
а внимателно лекуваните кошери не се справяха много добре.
Така започнах да мисля, че може би има нещо в тези пчели.
Тогава помислих, че може би тези пчели са африкански.
Не казах на никого,
защото се страхувах какво може да се случи, ако го кажа.
Това е хубаво пило. - Да, какви жълти пити!
Къде е кутията ни, Рибо?
Сега разбирам за какво служи тази връв.
Мечките взимат това от кошера.
Не търсят меда, а пилото.
Хайде!
Твоят нов кошер. - Да.
Майката ще бъде някъде тук.
Затваряме капака.
Доста по-тежко е, отколкото само медът.
Удивително е колко тежат малките пчели.
Нека да го подпрем тук на ръба.
Искам да се уверя... - Дъното ли гледаш?
Има ли някакви пчели на дъното? - Не много.
Мисля, че всичко е наред.
Всички американци винаги са страхуват да не бъдат нападнати.
Ако не от нелегални имигранти, то от пчели-убийци.
Сега трябва да нося защитен костюм.
Налага се да работя с пчелите си много по-внимателно.
Но си струва. Знам, че правят повече мед,
и то без да използвам никакви химикали за него.
Това означава страшно много за мен.
Изглежда добре! Има много търтеи.
Пчелите не са родени в Австралия.
Те пристигат с първите заселници.
С течение на времето някои от тях избягват и се установяват.
Медоносните пчели не могат да оцелеят без човешка помощ
за разлика от Европа, Китай и Северна Америка.
Събираме мъжките - това прави там горе Родолфо.
Основно изучаваме гените на майката,
защото търтеите са клонинг варианти на майката.
Винаги считам нашите диви пчели в Австралия за голяма спестовна сметка,
но не парична, а сметка с генетично многообразие.
С работата, която вършим тук в момента,
се опитваме да изтеглим някои от нашите активи
и да ги използваме в бъдеще за разплод на пчелите.
Браво! Можем ли да погледнем? - Да.
Виж това. Много хубаво.
Много са живи.
Моето семейство все още се интересува от пчели.
Днес внуците ми са очаровани от тях.
Дали все още ще има пчели, когато те самите ще станат дядовци?
Дъщеря ми и синът ми изследват пчелите
в Университета на Западна Австралия в Пърт.
Те изследват имунната система на пчелите.
Когато пристигнах, трябваше да изгоря пчеларския си костюм.
Можеше в него да има микроби от моите пътувания.
В Австралия живеят последните здрави пчели на света.
Континентът е без акара Вароа.
Можете да ги докоснете. Те са мъжки търтеи, не могат да жилят.
Това ли е пчелата-майка? - Не, това е пчелата-баща.
Майките на медоносните пчели тук се осеменяват изкуствено
с австралийските диви пчели.
За да се избегнат рисковани инциденти като този в Бразилия,
за кръстосването на породите пчелите се откарват на малък остров.
Там те ще трябва да оцелеят на стрес тест.
Ако оцелеят, ще бъдат разплодени за световния пазар.
Ако се появят нови пчели-убийци,
няма да могат да направят нищо лошо на този самотен остров.
Освен това, ако всички континентални пчели в бъдеще умрат от болести,
тези здрави пчели от самотния остров ще бъдат много полезни за нас, хората.
Смятаме, че генетичното разнообразие
сред тези островни пчели е от решаващо значение.
Не трябва да се концентрираме само върху една специална порода
и така да загубим генетичното разнообразие.
Опитваме се да привлечем нови гени на този остров с пчелно население.
Пчелите-убийци със сигурност имат по-добра имунна система,
но те са опасни като вълци, което е неприемливо.
Ние, хората, искаме да живеем заедно с пчелите.
Затова трябва да търсим
компромис между пчелите-убийци
и опитомените медоносни пчели.
Страхуваме се от чужденците, които влизат в страната,
въпреки че всички ние сме имигранти тук.
Африканските пчели дойдоха без да са имали документи,
те са нямали разрешение, нито визи и паспорти.
Нищо не можахме да направим, за да спрем тези диви същества.
Не бяха опитомени, а такива, каквито винаги са били.
И хората бяха много уплашени.
Когато отидох в Бразилия през 1995 г.
открих, че африканската пчела е масово разпространена в страната.
Открих, че това, което се казва за африканските пчели -
че не правят мед, че не са добри опрашители,
че е невъзможно да се отглеждат,
открих, че всички тези неща са напълно неверни.
Те могат да оцеляват с много ограничени ресурси.
Ако си падах по хазарта, бих заложил
на оцеляването на африканската пчела над почти всеки друг вид.
Мисля, че те ще са тук, след като ние си отидем.
Пчелите, които взех от покрива, не харесаха новото си гнездо.
Затова роякът го напусна.
Те ще намерят клон на дърво или нещо подобно,
където да могат да се групират около майката.
Пчелите ще изпратят разузнавачи да търсят подходящо място за гнездо.
Ако пчелата-разузнавач намери подходящо място,
тя ще се върне при другите пчели
и ще им разкаже за хубавото ново място.
Когато постигнат консенсус,
ще тръгнат всички заедно натам.
Дори и мечка не може да стигне до тези пчели.
Превод и субтитри Даниела Пенкова
www.dokumentalni.com kolibka.com